Европско првенство у атлетици у дворани 1984 — бацање кугле за мушкарце
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8f/Athletics_pictogram.svg/100px-Athletics_pictogram.svg.png)
Такмичење у бацању кугле у мушкој конкуренцији на 15. Европском првенству у атлетици у дворани 1984. одржано је 4. марта у Гетеборгу (Шведска).
Титулу европског првака освојену на Европском првенству у дворани 1983. у Будимпештиу одбранио је Јанис Бојарс из Совјетског Савеза.
Земље учеснице
Учествовало је 14 бацача кугле из 9 земаља.
Бугарска (1)
Италија (1)
Југославија (2)
Норвешка (1)
Пољска (2)
Совјетски Савез (1)
Чахословачка (3)
Швајцарска (1)
Шведска (2)
Рекорди
[1]
Рекорди пре почетка Европског првенства у дворани 1984. | |||||
---|---|---|---|---|---|
Светски рекорд у дворани [2][3] | Џорџ Вуд | ![]() | 22,02 | Инглвуд, САД | 9. фебруар 1974. |
Европски рекорд у дворани | Сергеј Каснаускас | ![]() | 21,64 | Москва Совјетски Савез | 17. фебруар 1984. |
Рекорди европских првенстава | Џефри Кејпс | ![]() | 20,95 | Гетеборг Шведска | 10. март 1974. |
Најбољи светски резултат сезоне у дворани | Сергеј Каснаускас | ![]() | 21,64 | Москва Совјетски Савез | 17. фебруар 1984. |
Најбољи европски резултат сезоне у дворани | |||||
Рекорди после завршеног Европског првенства у дворани 1984. | |||||
Нових рекорда није било |
Освајачи медаља
![]() | ![]() | ![]() |
Јанис Бојарс![]() | Вернер Гинтер![]() | Алесандро Андреи ![]() |
Резултати
Финале
[4]
Место | Атлетичар | Земља | ЛР | ЛРС | #1 | #2 | #3 | #4 | #5 | #6 | Резултат | Белешка |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | Јанис Бојарс | ![]() | 21,25 | 21,25 | 20,20 | 20,84 | x | 20,15 | 20,39 | x | 20,84 | |
![]() | Вернер Гинтер | ![]() | 19,16 | 19,65 | 20,04 | x | 20,33 | x | 20,33 | НРд | ||
![]() | Алесандро Андреи | ![]() | 21,11 | 21,11 | 19,81 | 19,97 | 19,99 | 19,72 | 19,32 | 20,32 | 20,32 | |
4. | Ремигиус Махура | ![]() | 21,29 | 21,29 | 19,04 | x | 19,39 | x | 19,37 | 20,11 | 20,11 | |
5. | Јозеф Кубеш | ![]() | 20,60 | 20,60 | 19,53 | 19,64 | 19,45 | 19,86 | x | 20,01 | 20,01 | |
6. | Јован Лазаревић | ![]() | 19,18 | 19,09 | 19,66 | 19,45 | 19,59 | 20,01 | 20,01 | ЛРд | ||
7. | Лануш Гасовски | ![]() | 18,99 | 19,78 | 19,94 | x | 19,99 | 19,42 | 19,99 | ЛРд | ||
8. | Хeлмут Кригер | ![]() | 19,19 | x | 19,76 | 19,63 | 19,36 | 19,51 | 19,76 | |||
9. | Иван Иванчић | ![]() | 20,40 | 20,05 | 19,34 | x | 19,10 | 19,34 | ||||
10. | Георги Јанев Тодоров | ![]() | 18,94 | x | x | 18,94 | ||||||
11. | Ингве Вахландер | ![]() | 17,83 | 18,73 | x | 18,73 | ЛРд | |||||
12. | Андерс Шервстранд | ![]() | x | 18,26 | 18,50 | 18,50 | ||||||
13. | Карел Шула | ![]() | 17,67 | 17,85 | 17,83 | 17,85 | ||||||
14. | Јан Сегедал | ![]() | 17,01 | x | 17,09 | 17.09 |
Укупни биланс медаља у бацању кугле за мушкарце после 15. Европског првенства у дворани 1970—1984.
Биланс медаља, екипно
| Биланс медаља, појединачноУ овој табели су они који су освојили најмање 2 медаље.
|
|
Референце
- ^ „17. Светско првенство у атлетици у дворани: IAAF Statistics Handbook. Бирмингем 2018.” (pdf). Monte Carlo: IAAF Media & Public Relations Department. 2018. стр. 332. Приступљено 30. 11. 2018.
- ^ Развој светског рекорда у бацању кзгле у дворани за мушкарце Track and Field Statistics
- ^ Светска ранг листа свих времена пре почетка првенства на дан 3.3.1984. на сајту ИААФ
- ^ Резултати бацања кугле за мушкарце на ЕПд 1984. сајјт maik-richter.de
Спољашње везе
- Комплетни резултати ЕП 1984. на сајту maik-richter.de
- Резултати ЕП 1985. на сајту todor66.com
- Европска првенства у дворани на сајту ЕАА
- п
- р
- у
Европско првенство у атлетици
- Торино 1934.
- Париз 1938. (М)
- Беч 1938. (Ж)
- Осло 1946.
- Брисел 1950.
- Берн 1954.
- Стокхолм 1958.
- Београд 1962.
- Будимпешта 1966.
- Атина 1969.
- Хелсинки 1971.
- Рим 1974.
- Праг 1978.
- Атина 1982.
- Штутгарт 1986.
- Сплит 1990.
- Хелсинки 1994.
- Будимпешта 1998.
- Минхен 2002.
- Гетеборг 2006.
- Барселона 2010.
- Хелсинки 2012.
- Цирих 2014.
- Амстердам 2016.
- Берлин 2018.
- Минхен 2022.
- Рим 2024.
- Беч 1970.
- Софија 1971.
- Гренобл 1972.
- Ротердам 1973.
- Гетеборг 1974.
- Катовице 1975.
- Минхен 1976.
- Сан Себастијан 1977.
- Милано 1978.
- Беч 1979.
- Зинделфинген 1980.
- Гренобл 1981.
- Милано 1982.
- Будимпешта 1983.
- Гетеборг 1984.
- Пиреј 1985.
- Мадрид 1986.
- Лијевен 1987.
- Будимпешта 1988.
- Хаг 1989.
- Глазгов 1990.
- Ђенова 1992.
- Париз 1994.
- Стокхолм 1996.
- Валенсија 1998.
- Гент 2000.
- Беч 2002.
- Мадрид 2005.
- Бирмингем 2007.
- Торино 2009.
- Париз 2011.
- Гетеборг 2013.
- Праг 2015.
- Београд 2017.
- Глазгов 2019.
- Торуњ 2021.
- Истанбул 2023.