Saint Kilda-szigetcsoport
![]() | Ehhez a szócikkhez további forrásmegjelölések, lábjegyzetek szükségesek az ellenőrizhetőség érdekében. Emiatt nem tudjuk közvetlenül ellenőrizni, hogy a szócikkben szereplő állítások helytállóak-e. Segíts a szócikk fejlesztésében további megbízható források hozzáadásával. |
![]() | Ez a szigetcsoport a Világörökség része |
Saint Kilda-szigetcsoport (Hiort) | |
![]() | |
Közigazgatás | |
Ország | ![]() |
Országrész | ![]() |
Tanácsi terület | Nyugati-szigetek |
Népesség | |
Teljes népesség | 0 fő (2012) |
Földrajzi adatok | |
Fekvése | Atlanti-óceán |
Nagyobb szigetek | Hirta, Soay, Boreray |
Terület | 8,546 km² |
Legmagasabb pont | Conachair (430 m) |
Időzóna | GMT (UTC+0) |
Világörökségi adatok | |
Világörökség-azonosító | 387 |
Típus | Természeti és kulturális helyszín |
Kritériumok | III, V, VII, IX, X |
Felvétel éve | [[1986, 2003, 2005]] |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() ![]() Saint Kilda-szigetcsoport Pozíció az Egyesült Királyság térképén | |
![]() | |
Saint Kilda-szigetcsoport weboldala | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Saint Kilda-szigetcsoport témájú médiaállományokat. |
A Saint Kilda-szigetcsoport (skót gael nyelven Hiort[1]) az Egyesült Királysághoz tartozik, azon belül Skóciához.
Földrajz
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5b/St_Kilda_Stac_Lee.jpg/180px-St_Kilda_Stac_Lee.jpg)
Az Atlanti-óceán északkeleti részén, a Külső-Hebridáktól 64 km-re nyugatra takákható vulkanikus eredetű szigetcsoport. Összterülete 8,5 km².
Szigetek
A három legnagyobb sziget (csökkenő sorrendben):
- Hirta (6,7 km²)
- Soay (0,99 km²)
- Boreray (0,86 km²)
Körülöttük több kisebb sziget található, mint a Dùn, Stac Levenish, Stac Lee és a Stac an Armin.
A szigetcsoport legmagasabb pontja a 430 m magas Conachair Hirta szigetén, amelynek északi oldalán egy 300 méter magas függőleges sziklafal van. Boreray 384 m, Soay 378 m magasra nyúlik, így ez a társulás Nagy-Britannia legmagasabb tengeri sziklacsoportja. Mellettük van még néhány függőleges kőoszlop, a legmagasabb a Stac an Armin, amely 196 m magas, a Stac Lee pedig 172 m.
Élővilág
A szigetcsoport több nagy létszámú tengerimadár-kolóniának ad otthont. A világ egyik legnagyobb, 60 000 párt számláló szula-fészkelőhelye mellett itt van Nagy-Britannia legnagyobb északi sirályhojsza-telepe, a sziklákon kb. 30 000 pár költ. Jelentős a lundák száma is. A szigetcsoporton nincsenek fák, s ennek oka a hűvös nyarakban és a nagy viharokban keresendő. Így a növényzetet a sovány gyep, a moha és a törpecserje képviseli.
Történelem
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/35/St_Kilda.jpg/250px-St_Kilda.jpg)
A szigetcsoport már a történelem előtti idők óta folyamatosan lakott volt, de a lakosság létszáma drasztikusan visszaesett, amikor a 19. században sokan kivándoroltak az Egyesült Államokba és Ausztráliába. Az otthon maradottakat pedig különböző betegségek tizedelték. 1930. augusztus 29-én költöztették el a szigeteken maradt utolsó 36 lakost.
A szigetcsoport szárazföldi területe már 1986-ban a világörökség védelme alá került, majd ezt terjesztették ki 2003-ban a körülötte fekvő tengerre, így ma a védelem alá eső terület nagysága 225 km². 2005 júliusában a Saint Kilda-szigetcsoport megkapta mindkét világörökségi státuszt, a természetit és a kulturálist is.
Jegyzetek
- ↑ Saint Kilda ~ Hiort (angol nyelven). Ainmean-Àite. (Hozzáférés: 2021. szeptember 26.)
Földrajzportál
Világörökség-portál