De Havilland Canada
de Havilland Canada | |
---|---|
![]() Logo | |
Základní údaje | |
Datum založení | 1928 |
Osud | od roku 1992 součást koncernu Bombardier |
Zakladatel | de Havilland Aircraft Company |
Sídlo | Downsview (Toronto), Kanada |
Adresa sídla | Toronto, Kanada |
Charakteristika firmy | |
Oblast činnosti | letecký průmysl |
Mateřská společnost | Longview Aviation Capital |
Majitelé | Longview Aviation Capital De Havilland Aircraft Company Kanadský systém vlády Boeing Bombardier Hawker Siddeley |
Identifikátory | |
Oficiální web | dehavilland |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
de Havilland Canada byl kanadský letecký výrobce sídlící v Torontu. Společnost vznikla v roce 1928 jako pobočka britské de Havilland Aircraft Company.
V době druhé světové války byla zestátněna a získala formu korunní korporace. V 80. letech byla privatizována a roku 1986 prodána seattleské společnosti Boeing.[1] V roce 1992 byla prodána znovu, koncernu Bombardier,[2] který ji zachránil před úpadkem a vrátil do zisku. V současné době tvoří součást jeho divize Bombardier Aerospace.
Výrobní program
Společnost de Havilland Canada zpočátku vyráběla typy své mateřské společnosti pro potřeby kanadského civilního trhu i Royal Canadian Air Force, a za druhé světové války dodávala cvičné i bojové letouny také britské Royal Air Force, ale po válce začala přicházet i s vlastními konstrukcemi. Jednalo se především o letouny s krátkým vzletem a přistáním, přizpůsobené provozu z hůře vybavených letišť, a určené civilním i vojenským zákazníkům. Po převzetí společnostmi Boeing a později Bombardier došlo k postupnému ukončení výroby původních typů DHC, s výjimkou Dash 8.
Řada letounů vyrobených společností je stále v provozu u mnoha vlastníků a podstupují průběžné modernizace a modifikace, například vybavení turbovrtulovými pohonnými jednotkami.
V roce 2005 byla výrobní dokumentace, práva a typové certifikáty k typům DHC-1 až DHC-7 odprodány společnosti Viking Air z North Saanich v Britské Kolumbii,[3] původně vyrábějící náhradní díly pro ně, která následně obnovila malosériovou výrobu modernizovaných modelů DHC-2T Turbo Beaver a DHC-6 Series 400. V listopadu 2018 byl oznámen i prodej práv k typu Dash 8 společnosti Viking Air.[4]
Po roce 1946 byl hlavním zkušebním pilotem firmy Russell Bannock (1919–2019),[5] stíhací pilot a letecké eso druhé světové války. V roce 1950 se Bannock stal ředitelem pro armádní zakázky a později viceprezidentem. Prezidentem firmy byl v letech 1976 až 1978.
Letadla
Licence
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/31/WCAM_Tiger_Moth.jpg/220px-WCAM_Tiger_Moth.jpg)
- de Havilland Gipsy Moth
- de Havilland DH.83 Fox Moth
- de Havilland Tiger Moth – zejména v kanadské variantě DH.82C s překrytem kabiny
- de Havilland Mosquito
- CS2F Tracker – palubní protiponorkový letoun vyráběný v 50. letech pro Royal Canadian Navy, licence firmy Grumman
Vlastní konstrukce
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2f/De_Havilland_Canada_CC-115_Buffalo_%28DHC-5D%29%2C_Canada_-_Air_Force_AN1301169.jpg/220px-De_Havilland_Canada_CC-115_Buffalo_%28DHC-5D%29%2C_Canada_-_Air_Force_AN1301169.jpg)
- DHC-1 Chipmunk – cvičný letoun, vzniklý brzy po skončení druhé světové války, vyráběný i britskou společností de Havilland Aircraft
- DHC-2 Beaver – užitkový letoun vlastností STOL
- DHC-3 Otter – užitkový letoun vlastností STOL
- DHC-4 Caribou – taktický transportní letoun vlastností STOL původně zkonstruovaný pro US Army
- DHC-5 Buffalo – turbovrtulový letoun vycházející z DHC-4
- DHC-6 Twin Otter – dvoumotorový užitkový letoun vlastností STOL vycházející z DHC-3
- DHC-7/Dash 7 – dopravní letoun s krátkým vzletem a přistáním
- DHC-8/Dash 8 – regionální dopravní letoun, navazující na DHC-7
Lodní stavitelství
- HMCS Bras d'Or, experimentální křídlový člun pro Royal Canadian Navy – společnost de Havilland Canada byla primárním kontraktorem[6]
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku de Havilland Canada na francouzské Wikipedii.
- ↑ Canada Sells de Havilland to Boeing Co.. Los Angeles Times. 3. prosince 1985. Dostupné online [cit. 2018-05-11]. (anglicky)
- ↑ FARNSWORTH, Clyde H. Bombardier Agrees to Buy De Havilland From Boeing. The New York Times. 23. ledna 1992. Dostupné online [cit. 2018-05-11]. (anglicky)
- ↑ Viking Air acquires assets of Bombardier. Wings Magazine [online]. 5. května 2005 [cit. 2018-05-11]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2014-05-28. (anglicky)
- ↑ KAMINSKI-MORROW, David. Bombardier to sell Q400 programme. Flightglobal [online]. 2018-11-08 [cit. 2018-11-30]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ TAYLOR, Gilbert. Canada’s Russell Bannock, the ‘Saviour of London’. torontosun.com. Toronto Sun, 2 December 2019. Dostupné online. Je zde použita šablona
{{Cite news}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ GERMAN, Tony. The Sea is at Our Gates: The History of the Canadian Navy. 1. vyd. Toronto: McClelland & Stewart Inc, 1990. Dostupné online. ISBN 0-7710-3269-2. Kapitola Change on change, s. 298–299. (anglicky)
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu de Havilland Canada na Wikimedia Commons
![]() | Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace. Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. |
Letadla de Havilland Canada | |
---|---|
|