U-257
U-257 | ||
---|---|---|
Під прапором | ![]() | |
Спуск на воду | 19 листопада 1941 року | |
Виведений зі складу флоту | 24 лютого 1944 року | |
Сучасний статус | 24 лютого 1944 року потоплений у Північній Атлантиці глибинними бомбами британського фрегата «Нене» та канадського «Васкасу» | |
Бойовий досвід | Друга світова війна Битва за Атлантику | |
Проєкт | ||
Тип ПЧ | середній торпедний ДПЧ | |
Вартість | 4 714 000 ℛℳ | |
Основні характеристики | ||
Швидкість (надводна) | 17,9 вузлів | |
Швидкість (підводна) | 8 вузлів | |
Робоча глибина занурення | 100 м | |
Гранична глибина занурення | 220 м | |
Автономність плавання | 135—174 км на швидкості 4 вузли (в підводному положенні) 11 470 км на швидкості 10 вузлів (у надводному положенні) | |
Екіпаж | 44-60 осіб | |
Розміри | ||
Довжина найбільша (по КВЛ) | 67,1 м | |
Ширина корпусу найб. | 6,2 м | |
Висота | 9,6 м | |
Середня осадка (по КВЛ) | 4,74 м | |
Водотоннажність надводна | 769 т | |
Силова установка | ||
дизель-електрична; 2 дизельних двигуни MAN M 6 V 40/46, 2 електродвигуни BBC GG UB 720/8 | ||
Гвинти | 2 | |
Потужність | 2 × 2100—2310 к.с. (дизелі) 2 × 750 к.с. (електродвигуни) | |
Озброєння | ||
Артилерія | 1 × 88-мм палубна гармата SK C/35 | |
Торпедно- мінне озброєння | 4 носових і один кормовий ТА 14 торпед або 26 мін TMA | |
ППО | 1 × 37-мм зенітна гармата Flak M42 2 × 20-мм зенітні гармати FlaK 30 |
![U-257. Карта розташування: Північна Атлантика](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/26/North_Atlantic_Ocean_laea_relief_location_map.jpg/350px-North_Atlantic_Ocean_laea_relief_location_map.jpg)
![U-257](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0c/Red_pog.svg/8px-Red_pog.svg.png)
U-257 — німецький підводний човен типу VIIC, часів Другої світової війни[1].
Замовлення на будівництво човна було віддане 23 грудня 1939 року. Човен був закладений на верфі суднобудівної компанії «Bremer Vulkan-Vegesacker Werft» у місті Бремен-Вегесак 22 лютого 1941 року під заводським номером 22, спущений на воду 19 листопада 1941 року, 14 січня 1942 року увійшов до складу 5-ї флотилії. Також під час служби входив до складу 3-ї флотилії. Єдиним командиром човна був капітан-лейтенант Гайнц Раге.
Човен зробив 6 бойових походів, в яких не потопив та не пошкодив жодного судна.
24 лютого 1944 року потоплений у Північній Атлантиці північніше Азорських островів (47°19′ пн. ш. 26°00′ зх. д. / 47.317° пн. ш. 26.000° зх. д. / 47.317; -26.000) глибинними бомбами британського фрегата «Нене» та канадського «Васкасу». 30 членів екіпажу загинули, 19 врятовані[2].
Див. також
- Л-3 «Фрунзенець»
- Підводні човни типу «Гато»
- USS Bluegill (SS-242)
- HMS Safari (P211)
- Підводні човни типу «Середня»
- HMS Upholder (P37)
![]() | Це незавершена стаття про підводний човен. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
Примітки
- п
- о
- р
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d0/War_Ensign_of_Germany_%281938%E2%80%931945%29.svg/60px-War_Ensign_of_Germany_%281938%E2%80%931945%29.svg.png)
Список підводних човнів Третього Рейху
|