Sceloporus clarkii
? Sceloporus clarkii | ||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Самиця колючої ігуани Кларка (Національний ліс Гіла[en], Нью-Мексико) | ||||||||||||||||||
Біологічна класифікація | ||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||
Sceloporus clarkii Baird & Girard, 1852 | ||||||||||||||||||
Посилання | ||||||||||||||||||
|
Sceloporus clarkii (колюча ігуана Кларка) — вид ігуаноподібних ящірок родини фриносомових (Phrynosomatidae)[2]. Мешкає в Сполучених Штатах Америки і Мексиці.
Підвиди
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bc/LIZARD%2C_CLARK%27S_SPINY_%28Sceloporus_clarkii%29_%285-7-11%29_paton%27s%2C_patagonia%2C_scc%2C_az_-01_%285697140198%29.jpg/200px-LIZARD%2C_CLARK%27S_SPINY_%28Sceloporus_clarkii%29_%285-7-11%29_paton%27s%2C_patagonia%2C_scc%2C_az_-01_%285697140198%29.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9d/LIZARD%2C_CLARK%27S_SPINY_%28sceloperus_clarkii%29_%286-20-09%29_cave_creek%2C_az_-01_%283657698160%29.jpg/200px-LIZARD%2C_CLARK%27S_SPINY_%28sceloperus_clarkii%29_%286-20-09%29_cave_creek%2C_az_-01_%283657698160%29.jpg)
Виділяють три підвиди:
- Sceloporus clarkii boulengeri Stejneger, 1893 — північний захід Мексики (Халіско, Сакатекас, Агуаскальєнтес, Наярит, Сіналоа);
- Sceloporus clarkii clarkii Baird & Girard, 1852 — південний захід США (Аризона, південний захід Нью-Мексико) і північ Мексики (Сонора, зокрема острів Тібурон, захід Чіуауа, локально в Баха-Каліфорнії і Дуранго);
- Sceloporus clarkii vallaris Shannon & Urbano, 1954 — Гранітні Долини[en] (округ Явапай, Аризона).
Поширення і екологія
Колючі ігуани Кларка мешкають на південному заході США та на півночі і північному заході Мексики. Вони живуть в дубово-соснових рідколіссях, в широколистяних субтропічних лісах і колючих чагарникових заростях, в прибережних лісах, в скелястих місцевостях у передгір'ях, на висоті до 1848 м над рівнем моря, переважно на висоті до 1060 м над рівнем моря. Ведуть переважно деревний спосіб життя, трапляються на землі серед скель, іноді використовують покинуті гнізда деревних щурів з роду Neotoma як прихисток.
Примітки
- ↑ BirdLife International (2016). Sceloporus clarkii: інформація на сайті МСОП (версія 2022.2) (англ.) 23 вересня 2023
- ↑ Sceloporus clarkii у Reptarium.cz Reptile Database
|
![]() | Це незавершена стаття з герпетології. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |