Saro Cloud
Saro Cloud | |
---|---|
![]() | |
Призначення: | пасажирський летючий човен |
Перший політ: | 15 червня 1930 |
Прийнятий на озброєння: | серпень 1933 |
Знятий з озброєння: | липень 1939 |
Період використання: | 1933–1967 |
На озброєнні у: | ![]() ![]() |
Розробник: | Saunders-Roed |
Виробник: | ![]() |
Всього збудовано: | 22 |
Конструктор: | Гаррі Ноулер |
Екіпаж: | 2 особи |
Максимальна швидкість (МШ): | 190 км/год |
Дальність польоту: | 610 км |
Практична стеля: | 4 300 м |
Швидкопідйомність: | 3,8 м/с |
Довжина: | 15,53 м |
Висота: | 5 м |
Розмах крила: | 20 м |
Площа крила: | 60 м² |
Порожній: | 3 084 кг |
Максимальна злітна: | 4 309 кг |
Двигуни: | 2 × 10-циліндрових радіальних поршневих двигуни з повітряним охолодженням Armstrong Siddeley Serval III або V |
Тяга (потужність): | 340 к.с. (250 кВт) |
Підвісне озброєння: | 4 x 50-фунтові (22,7 кг) учбові бомби |
Кулеметне озброєння: | 3 × 7,7-мм авіаційні кулемети Льюїса |
![]() |
Saro Cloud — британський гідролітак-летючий човен. Розроблений компанією Saunders-Roe. Спочатку випускався як пасажирський літак A.19, потім як літак навчання пілотів та штурманів Королівських ВПС A.29[1].
Історія
Після успіху літака A.17 Cutty Sark, компанія розробила його збільшену версію, що отримала назву A.19 Cloud, яка могла перевозити до 8 пасажирів (і двох пілотів). Як і попередня модель, Cloud також був монопланом з двома двигунами, встановленими над крилом. Така конструкція дозволяла встановлювати різні типи двигунів, відповідно до переваг потенційних покупців, яким було поставлено 4 літаки з числа випущених.
Перший політ Saro Cloud відбувся 15 липня 1930 року. На прототипі були встановлені 2 2 зіркоподібні мотори Wright J-6 (300 к.с. / 224 кВт).
Британське Міністерство авіації замовило один літак для випробувань і як навчально-тренувальний, свій перший політ він здійснив у червні 1930 року. За результатами випробувань Міністерство замовило (відповідно до «специфікації 15/32») 16 літаків для підготовки пілотів та штурманів, що були поставлени трьома партіями. Модель з двигуном Serval, яка отримала позначення A.29, містила 6 курсантів, мала пристосування для встановлення озброєння в носовому та кормовому відсіках, а також могла нести чотири 50-фунтові учбові бомби.
Застосування
У Королівських ВПС
Перший серійний A.29 Cloud був доставлений до Експериментального заводу морської авіації на острові Грейн для випробувань та оцінки. Після доробок корпусу та підніжок, у серпні 1933 року він був переданий до "Навчальної ескадрильї гідролітаків" (база Калшот). Він використовувався для навчання як пілотів, що готувалися пересісти на великі човни передових частин Королівських ВПС, так і штурманів, оскільки кабіна була досить великою, щоб вмістити кілька столів із картами. Останній Cloud був переданий ВПС Великобританії в 1935 році, і після декількох років служби як навчальних машин, остання з них була виведена з експлуатації в липні 1939 року[2].
У Чехословаччині
5-й серийный самолёт G-ACGO с двигателями Armstrong Siddeley Serval III после рекламного тура по Европе был продан чехословацкой государственной авиакомпании ČSA (OK-BAK) и переоснащён моторами Walter Pollux. Летал на "отпускной" линии компании Прага-Загреб (Сушак, в годы германской оккупации простоял на складе. В 1950-х годах переделан в моторную лодку Delfin, использовавшуюся на Влтаве и водохранилище Орлик, одним из приблизительно четырёх её владельцев был знаменитый мотогонщик Франтишек Штястный. Затем лодку купил Военно-исторический институт и поместил на открытой выставочной площадке в Кбелах. В 1977 году её передали в Тренчинский авиаремонтный завод и к 1995 году частично реконструирован обратно в летающую лодку, восстановлены хвостовое оперение и верхняя часть фюзеляжа, но крылья пока отсутствуют. Находится в пражском Авиамузее Кбелы
У Чехословаччині 5-й серійний літак G-ACGO з двигунами Armstrong Siddeley Serval III після рекламного туру Європою був проданий чехословацькій державній авіакомпанії ČSA (OK-BAK) і переоснащений моторами Walter Pollux. Літав на "відпускній" лінії компанії Прага-Загреб (Сушак), у роки німецької окупації простояв на складі. У 1950-х роках перероблений в моторний човен Delfin, який використовувався на Влтаві і водосховищі Орлик, одним із приблизно чотирьох її власників був знаменитий мотогонщик Франтішек Штястни. Потім човен купив Військово-історичний інститут і помістив на відкритій виставковій площадці в Кбелах. Знаходиться в празькому Авіамузеї Кбели[3][4].
Модификації
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f7/Saro_Cloud_ExCC.jpg/220px-Saro_Cloud_ExCC.jpg)
- A.19/1
- (G-ABCJ) Прототип із зіркоподібним двигуном Wright J-6 (300 к.с. / 224 кВт); був проданий у Канаду (CF-ARB)[5], але в 1934 повернутий компанії Saro і використовувався як стенд для випробувань двигунів. На ньому встановлювалися 340-сильні мотори Napier Rapier IV і додаткові площини, позаду і під мотогондолами. В 1935 передано в оренду компанії Jersey Airways і вже в 1936 році списаний.
- A.19/2
- (G-ABHG, "Flying Amo") Модифікація з трьома 215-сильними Armstrong Siddeley Lynx IVC. Через проблеми з двигунами, на нього до поставки замовнику були встановлені два зіркоподібні Pratt & Whitney Wasp C (425 к.с. / 317 кВт). Також був оснащений допоміжними несучими площинами над двигунами, а також двома кілями і рулями напрямку для поліпшення керованості. У 1940 році проданий компанії Imperial Airways як навчальний для підготовки екіпажів, але в 1941 році був сильно пошкоджений і списаний.
- A.19/3
- K2681, прототип для Міністерства авіації з двигунами Armstrong Siddeley Serval III (340 к.с. / 254 кВт). За результатами випробувань були замовлені 16 серійних літаків, що отримали позначення А.29.
- A.19/4
- (G-ABXW 'Cloud of Iona'), двигуни Wright J-6 (300 к.с. / 224 кВт). Використовувався компанією British Flying Boats Ltd для прогулянкових та чартерних рейсів, а також деякий час випробовувався на лінії Глазго — Белфаст. Станом на 1935 рік, експлуатувався компанією Spartan Air Lines, а потім Guernsey Airways, поки 31 липня 1936 року не розбився поблизу острова Джерсі[6][7].
- A.19/5
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1c/Saunders_Roe_A.19_%28Saro_Cloud%29_ji%C5%BE_nad_hladinou_%28Mal%C3%BD_%C4%8Dten%C3%A1%C5%99_1936%29.jpg/220px-Saunders_Roe_A.19_%28Saro_Cloud%29_ji%C5%BE_nad_hladinou_%28Mal%C3%BD_%C4%8Dten%C3%A1%C5%99_1936%29.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7f/Saro_A.19_Cloud_OK-BAK_%288254578837%29.jpg/220px-Saro_A.19_Cloud_OK-BAK_%288254578837%29.jpg)
- (G-ACGO), спочатку були встановлені двигуни Armstrong Siddeley Serval III (1933). Під час експлуатації в компанії ČSA (OK-BAK), був переоснащений моторами Walter Pollux.
- Monospar ST-8
- Дослідний A.19 K2681, що випробовувався на замовлення Міністерства авіації з крилами від GA Monospar (специфікація 18/32); перший політ модифікованого літака відбувся в 1934 році. Результати випробувань використовувалися під час розробки Saro A.33.
- A.29
- Навчальний літак для підготовки штурманів Королівських ВПС з двигуном Armstrong Siddeley Serval III, побудовано 16 штук.
Експлуатанти
- British Flying Boats
- Guernsey Airways
- Imperial Airways
- Jersey Airways
- Spartan Air Lines
Королівські ПС Великої Британії: 16 літаків у різних авіашколах — 48-а ескадрилья (частина школи штурманів, база Менстон), 9-а школа початкового навчання (база Енсті), школа пілотів-спостерігачів, школа пілотажу (Ендовер), школа взаємодії з флотом та навчальна ескадрилья гідролітаків (обидві — база Калшот).
ČSA: 1 самолёт, OK-BAK (G-ACGO).
Тактико-технічні характеристики (A.29 Cloud)
Дані з The Illustrated Encyclopedia of Aircraft (Part Work 1982–1985). Orbis Publishing. с. 2879.
Технічні характеристики
- Екіпаж: 2 особи (та 4-8 пасажирів, [8]
- Довжина: 15,53 м
- Висота: 5 м
- Розмах крила: 20 м
- Площа крила: 60 м²
- Маса порожнього: 3084 кг
- Максимальна злітна маса: 4309 кг
- Двигуни: 2 × Armstrong Siddeley Serval III або IV
- Потужність: 2 × 340 к. с. (250 кВт.)
Льотні характеристики
- Максимальна швидкість: 190 км/год
- Крейсерська швидкість:
- Практична стеля: 4300 м.
- Дальність польоту: 610 км (4 години)
Озброєння
- Захисне:
- Бомбове:
- 4 x 50-фунтові (22,7 кг) учбові бомби
Аварії та катастрофи
- 31 липня 1936 року літак G-ABXW компанії Guernsey Airways розбився поблизу Джерсі, загинули всі 10 людей, які перебували на борту.
Див. також
- Blackburn Iris
- Saunders A.14
- Saunders-Roe A.17 Cutty Sark
Примітки
- ↑ British Aircraft of WWII
- ↑ Crosby 2008, p. 124.
- ↑ VHÚ Praha - Letecké muzeum Kbely - Saunders Roe A.19 Cloud. Архів оригіналу за 29 October 2008. Процитовано 11 листопада 2008.
{{cite web}}
: Проігноровано невідомий параметр|df=
(довідка) - ↑ DOLPHIN - or how a motorboat was created from a seaplane (Polish) . Процитовано 9 листопада 2023.
- ↑ "Giant Air Yacht Will Carry 8 Passengers", October 1931, Popular Mechanics two rare photos
- ↑ Doyle (1991)
- ↑ Doyle (2002)
- ↑ Taylor, Michael J.H.; Bill Gunston (1980). Jane's Encyclopedia of Aviation. Т. 5. Grolier Educational Corporation. с. 945.
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Saro Cloud |
Література
- Doyle, Neville. 1991. From Sea-Eagle to Albatross: Channel Island Airlines 1923–1939. ISBN 1-85421-103-X
- Doyle, Neville. 2002. The Triple Alliance: The Predecessors of the first British Airways. Air-Britain. ISBN 0-85130-286-6
- Taylor, Michael J. H. (1989). Jane's Encyclopedia of Aviation. London: Studio Editions.
- The Illustrated Encyclopedia of Aircraft (Part Work 1982–1985). Orbis Publishing. с. 2879.
- Jackson, A.J. (1974). British Civil Aircraft since 1919 Volume 3. London: Putnam. ISBN 0-370-10014-X.
- Thetford, Owen (1957). Aircraft of the Royal Air Force 1918–57 (вид. 1st). London: Putnam.
- Crosby, Francis (2008). The World Encyclopedia of Naval Aircraft. Lorenz Books. ISBN 978-0-7548-1670-6.
- Peter Alles-Fernandez (Hrsg.): Flugzeuge von A bis Z. Band 3. Bernard & Graefe, Koblenz 1989, ISBN 3-7637-5906-9.
- Susan Harris (Red.): Enzyklopädie der Flugzeuge. Weltbild, Augsburg 1992, ISBN 3-89350-055-3.
- Ulrich Israel: Flugboote des zweiten Weltkrieges. Deutscher Militärverlag, Berlin 1972, S. 84/85.
- A. Lumsden & T. Heffernan: Per mar probare (Part 8) – Saro Cloud and Windhover. Aeroplane Monthly, November 1987.
- Miroslav Khol. Saunders Roe A.19 Cloud. Letectví a kosmonautika. Červenec 2005, roč. 81., čís. 7, s. 18–21. ISSN 0024-1156.
- S. A. Genf. Encyklopedie letadel. 1. vyd. Ivanka pri Dunaji: Slovo, 1998. ISBN 80-85711-35-4. S. 392.
- Václav Šorel, Jaroslav Velc. Letadla československých pilotů II. Praha: Albatros, 1982. 246 s.
Посилання
- Самолёт на сайте «Уголок неба»(рос.)
- на aviadejavu.ru(рос.)
- Technet.cz: Jadranský expres. Létající člun ČSA přistával na moři před hotelem(чес.)
|