Eat Me, Drink Me
Eat Me, Drink Me![]() | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | |||||||
Студійний альбом | |||||||
Виконавець | Marilyn Manson | ||||||
Дата випуску | 5 червня 2007 | ||||||
Записаний | 31 жовтня 2006–26 лютого 2007, Голлівуд, штат Каліфорнія | ||||||
Жанр | Ґлем-рок, ґотичний рок | ||||||
Тривалість | 52:12 | ||||||
Мова | англійська | ||||||
Лейбл | Interscope Records | ||||||
Продюсер | Мерілін Менсон Тім Шьольд | ||||||
Хронологія Marilyn Manson | |||||||
| |||||||
Сингли з Eat Me, Drink Me | |||||||
| |||||||
Професійні огляди | |
---|---|
Оцінки оглядів | |
Джерело | Рейтинг |
Allmusic | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Entertainment Weekly | B[2] |
Los Angeles Times | ![]() ![]() ![]() ![]() |
NME | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Popmatters | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Rocklouder | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Rolling Stone | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Slant Magazine | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Sputnikmusic | 4/5[9] |
IGN | (7.8/10)[10] |
Eat Me, Drink Me (укр. «З'їш Мене, Випий Мене») — шостий студійний альбом американського рок-гурту Marilyn Manson, випущений 5 червня 2007 р. лейблом Interscope Records. Реліз записано в орендованій домашній студії у Голлівуді фронтменом Меріліном Менсоном та гітаристом і басистом Тімом Шьольдом. Платівку звів Шон Біван. Більшість музичних критиків схвально оцінили альбом.
Цей реліз став останнім альбомом, записаним з участю Тіма Шьольда. За словами Менсона, він проспівав більшість пісень, лежачи на підлозі студії й тримаючи мікрофон у руках. Це й стало причиною особливого звучання вокалу. Дві повністю готові композиції не потрапили до платівки, оскільки вони могли б зробити її перенасиченою.
Запис
Наприкінці туру Grotesk Burlesk Tour лідер колективу страждав важкою депресією і мав намір завершити музичну кар'єру. Згодом він змінив думку й записав дуетом з Ширлі Менсон «Don't You Want Me», що мала увійти до збірки найкращих пісень, проте, на опінію виконавців, не відповідала їхньому рівню й тому її так і не видали.
Компіляцію Lest We Forget: The Best Of випустили 28 вересня 2004 р. Фронтмен назвав її «прощальним» (проте не останнім) альбомом колективу. У 2005 збірка отримала золотий статус. Після завершення рекламної кампанії гурт записав 8 чорнових пісень, одна з яких присвячена Енді Ворхолу. На підтримку компіляції гурт вирушив у тур Against All Gods Tour.[11] У 2005 вийшов максі-сингл «The Nobodies: 2005 Against All Gods Mix», що містив ремікси «The Nobodies».[12]
У листопаді 2005 Менсон почав працювати в студії. Однак зйомки фільму «Фантасмагорія: Видіння Льюїса Керрола», виставка власних художніх робіт та проблеми зі шлюбом пригальмували цей процес. У ніч Геловіну 2006 після відкриття галереї «Celebritarian Corporation Gallery of Fine Art» фронтмен серйозіше зайнявся своїми обов'язками вокаліста й автора текстів пісень.[13] Загальна тривалість 6 гітарних соло Шьольда становить 3 хв. 39 с. Менсон заявив, що «[він] працював над альбомом так, ніби ви робите записи в щоденник», у результаті, на його думку, платівка відображає «більш зрілий музичний напрям творчості».[14]
![]() | Я працював усе своє життя, щоб записати таку платівку. Ти завжди маєш змінюватися, в іншому випадку ти не залишися артистом. Цей альбом став для мене найбільшим перевтіленням… Його слід прослухати, а не описувати... На цій платівці я справді хотів співати... Це не альбом про моє нещастя й плач. Я вважаю, що він імовірно сподобається більшій кількості людей через свій загальний людський фактор… Якби я писав рецензію, я б сказав, що він містить людожерський, споживацький, хтивий, пристрасно-сексуальний, романтичний аспекти в оптимістичному ритмі… Назву Eat Me, Drink Me навіяно історією, що трапилась кілька років тому, про німця, який з'їв чоловіка, котрий розмістив оголошення про те, що він хоче, щоб з ним так учинили. Хоча мені й не подобаються стосунки, які були між ними, вважаю, що ця історія є дуже цікавою в романтичному сенсі. | ![]() |
За оприлюдненою інформацією, всього Шьольд записав близько 20 пісень. 31 травня, за 5 днів до офіційного релізу, альбом став приступним для безкоштовного прослуховування на офіційній MySpace-сторінці гурту.
Концепція й тематика
Найбільший літературний вплив на альбом спричинив роман «Лоліта» Володимира Набокова. Прикладами цього є пісні «Heart-Shaped Glasses», «Are You the Rabbit?» та «Eat Me, Drink Me». За словами Еван Рейчел Вуд, Менсон — прихильник творчості письменника. Однією з тем, що простежуються на платівці є вампіризм. Вампір протиставляється Христу, обоє повстають з мертвих, проте Ісус пропонує учням причаститися разом з ним своєю плоттю й кров'ю, а вампір навпаки п'є кров своїх жертв.[15]
Деякий час поширювалися чутки, буцім трек «Mutilation is the Most Sincere Form of Flattery» спрямований проти гурту My Chemical Romance. Пізніше Менсон спростував їх, заявивши, що у тексті йде мова загалом про людей, які намагаються імітувати його. В одному інтерв'ю він сказав: «Мені соромно бути собою, оскільки ці люди насправді творять низькосортну, нікчемну, порожню версію зробленого мною».[16] У відповідь на це Джерард Вей, вокаліст My Chemical Romance, заявив, що жодні закиди Менсона їх не принизять.
—Мерілін Менсон про концепцію альбому.[17]
Логотипи
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/thumb/e/ee/Eat_me_drink_me_logo.jpg/220px-Eat_me_drink_me_logo.jpg)
Під час ери Eat Me, Drink Me широко використовувався логотип мінімалістичного недбало намальованого серця, що закручувалося в спіраль у центрі (в описах товарів в офіційній інтернет-крамниці має назву «спіраль у формі серця»). Фронтмен сказав, що це є проявом вдячності Еван Рейчел Вуд за її кохання, що стало творчим поштовхом, таким необхідним для створення платівки. Музикант має татуювання з цим символом на внутрішній стороні лівого зап'ястя.
На візуальний бік ери вплинув фільм Карла Фройнда 1935 р. «Шалене кохання». В оформленні Eat Me, Drink Me та синглу «Putting Holes in Happiness» зблизька можна побачити око лідера колективу з сердечками у зіницях, що символізують романтичного, оновленого Менсона, буквально із «серцями в очах». У вищезгаданій стрічці змальовано лікар, що ладен на все, аби домогтися кохання жінки. Це може відображати те, як Еван відродила у виконавця здатність творити.
Логотипом назви гурту, що використовувався під час ери, були дві іклоподібні червоні літери M, з яких стікала кров. Це, безперечно, символізує вампірську тематику альбому.
Назва альбому
Назва, «Eat Me, Drink Me», відображає безліч ідей, усі з яких пов'язані з селебритарианізмом, концепцією створеною Менсоном.[18] На платівці прослідковується ідея євхаристії. На думку Менсона, Ісус був першою знаменістю, а розп'яття — першим мерчем. Селебритарианізм передбачає поклоніння смерті та знаменитості й як наслідок її «споживання», що можна помітити на прикладі євхаристії.[18]
Назва «Eat Me, Drink Me» (укр. «Їж мене, пий мене») слово в слово присутня в «Аліса в Країні чудес» Керрола. У творі вищезгадані інструкції зазначені на пиріжку та пляшці.[18] Eat Me, Drink Me також можна розглядати з вампірського боку, позаяк вампіри проколюють тіло й харчуються, висмоктуючи кров жертви, буквально джерело їхнього життя.[18]
Рекламна кампанія
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/38/Marilyn_Manson_Live_In_Florence.jpg/220px-Marilyn_Manson_Live_In_Florence.jpg)
15 квітня 2007 р. на MySpace-сторінці гурту з'явилися промо-фото.[19] Наступного дня «If I Was Your Vampire» додали до програвача соціальної мережі.[20] Через кілька годин оновився сайту гурту. Того ж дня Interscope розіслали прес-реліз з оформленням, зробленим Нелою Кьоніґ. Через дві доби лейбл зареєстрував обліковий запис колективу на VampireFreaks. 1 травня альбом потрапив до P2P-мереж. Менсон заявив, що йому байдуже, позаяк передчасний витік шкодить лейблам, а не самим виконавцям.[13]
Для рекламування платівки Менсон провів прес-конференції та вечірки з попереднім прослуховуванням у Франції, Великій Британії та Німеччині.[20] Останні заходи також відбулись у США та інших європейських країнах, їх відвідали журналісти й керівники фан-клубів.[20] Щоб запобігти потраплянню альбому в інтернет унаслідок несанкціонованого запису чи копіювання провели обшук сумок, поширювалася заборона на мобільні телефони та пристрої звукозапису. Фронтмен двічі відвідав BBC Radio 1: 17 квітня — шоу Зейна Лоу та 23 травня — Live Lounge, де Менсон та Шьольд виконали акустичні версію «Heart-Shaped Glasses (When the Heart Guides the Hand)» та кавер «What Goes Around... Comes Around» Джастіна Тімберлейка. Гостям давали на вибір зіграти пісню Green Day, Тімберлейка, Емі Вайнхаус чи Muse.[21][22]
Наступним кроком стало завантаження 18 травня на офіційний сайт альбому 16-сторінкового буклету. Подія збіглася у часі з автограф-сесією Менсона в крамниці Hot Topic, що відбулась у Каліфорнії, де фани, які заздалегідь отримали наручний браслет необхідний для потрапляння на захід, одержали копії буклету. Фронтмен підписував їх та, на прохання прихильників, інші речі протягом 2 годин. На автограф-сесії також поширювався ексклюзивний 2-трековий сингл «Heart-Shaped Glasses (When the Heart Guides the Hand)», наразі приступний у Hot Topic та онлайн. У крамниці також з'явилися три нові офіційні футболки. 25 травня в усіх американських магазинах Hot Topic відбулися вечірки з попереднім прослуховуванням платівки.[23]
Кожен, хто попередньо замовив фізичну копію Eat Me, Drink Me в Newbury Comics, отримав ліцензовані склянки з символікою релізу. У Великій Британії поширювали коробки з шоколадними цукерками з написом «Eat Me» та міні-пляшки текіли з написом «Drink Me» на задній етикетці. [24] Через посилання, знайдене на європейському виданні окремку «Heart-Shaped Glasses (When the Heart Guides the Hand)», виявили міні-сайт присвячений альбому.[25] marilynmansonvault.com містив тексти пісень, фотогалерею та мозаїку. Починаючи з 28 травня 2007 на ньому також можна було прослухати не більше двох треків на день. Після складання мозаїки для завантаження ставала приступною шпалера Eat Me, Drink Me, а для прослуховування — три композиції («Heart-Shaped Glasses (When the Heart Guides the Hand)», «If I Was Your Vampire», та «Evidence»).[26] Офіційний реліз синглу збігся з відкриттям вебсторінки, на якій були скрінсейвер, рингтон і дві «класичні» пісні («Disposable Teens» та «The Dope Show»).
Композицію «If I Was Your Vampire» можна почути під час фінальних титрів пародійної стрічки «Вампіри смокчуть» та на її саундтреці.
Акварелі
Багато акварелей, створених у період роботи над «Фантасмагорія: Видіння Льюїса Керрола», відображають концепцію фільму, світ кошмарів Керролла. Назва картини «The Flowers of Evil» є посиланням на поетичну збірку Шарля Бодлера 1857 р. «Квіти зла».[15]
Реліз
У середині січня Менсон оголосив через свій вебсайт, що запис Eat Me, Drink Me «майже завершено», і що гурт поїде у тур Rape of the World Tour на підтримку платівки, яка вийде 5 червня 2007.[13] Роботу над оформленням альбому закінчили на початку лютого 2007 р., тим самим поклавши край підготовці до рекламної кампанії та публікації подробиць релізу.[27] Менсон з'явився в Rolling Stone чотири рази: у березневій статті «Темне повернення Менсона» (англ. «Manson's Dark Return»), у замітці рубрики «The Smoking Section», його згадали у статті «50 альбомів, на які вам слід очікувати цього літа» та у невеликому фрагменті, що містив відверте фото фронтмена й Еван Рейчел Вуд, зроблене в готелі після зйомки відео «Heart-Shaped Glasses». На ньому гола Вуд лежить на Менсоні. Останній сидить і тримає пальці правої руки біля її ануса.[28][29]
Іншими публікаціями стали матеріал з фронтменом у квітневому номері британського журналу Rock Sound, травневому випуску Revolver, інтерв'ю французькому журналу RockMag, онлайн-інтерв'ю для MTV, зосереджене на темі суїциду,[30] стаття в Observer («The Life and Loves of a He-Devil»),[31] часткова розшифровка дружньої бесіди з Алехандро Ходоровскі, інтерв'ю щодо способу життя в Німеччині для щомісячника BlondMag, восьмисторінкова стаття «Остання рок-зірка?» (англ. «The Last Rock Star?») червневого номера Spin,[32] публікація Остіна Скеґґса, який провів 4 місяці з Менсоном, у Rolling Stone, стаття в газеті The Sun у рубриці «Something for the Weekend». У вересні 2007 «You and Me and the Devil Makes 3» випустили промо-синглом.
У США платівка дебютувала на 8-ій сходинці з результатом у 80 тис. проданих копій за перший тиждень.[33] В Японії альбом посів 15-те місце, продавши 17 тис. копій за перший тиждень.[34] Сайт About.com назвав реліз 10-им найкращим альбомом 2007.
Обкладинка й паковання
На обкладинці Eat Me, Drink Me зображений Менсон у чорному одязі, який стоїть біля вікна, у кімнаті з кров'ю. На задній обкладинці є фото жінки, очі котрої прикриті рукою, можливо лідера гурту, на лівому боці розміщений треклист. У буклеті наведено слова Менсона: «Я хотів би подякувати тим небагатьом відданим, хто чекав на віддаленому кінці прірви, поки я зроблю цей альбом. Моїй матері й батьку, найкращим друзям (ви знаєте, хто ви). Тоні, Боббі та всім, хто пробачив мені мої проступки. Цей запис присвячується тим, хто мене підтримував. Перш за все, Еван».[35]
Фото для передньої обкладинки зробив Нела Кьоніґ, а для задньої — Ентоні Сілва. Очі у формі сердечок є автопортретом Менсона.
Формати
Альбом випустили у трьох фізичних форматах. Стандартний реліз у пластиковому контейнері містив один CD з 16-сторінковии буклетом.[36] Також існують обмежене видання та видання з DVD.[37][38] Наприкінці 2007 збірку інструменталів пісень «Bonus Track and Instrumentals from the Album Eat Me, Drink Me» виклали на YouTube. Вона містить пісні без вокалу та ремікс «Heart-Shaped Glasses (When the Heart Guides the Hand)». Реліз є неофіційним. Згодом на торентах з'явилася FLAC-версія повноцінного альбому.
Список пісень
Автор слів Мерілін Менсон, автор музики Тім Шьольд.
# | Назва | Тривалість |
---|---|---|
1. | «If I Was Your Vampire» | 5:56 |
2. | «Putting Holes in Happiness» | 4:31 |
3. | «The Red Carpet Grave» | 4:05 |
4. | «They Said That Hell's Not Hot» | 4:17 |
5. | «Just a Car Crash Away» | 4:55 |
6. | «Heart-Shaped Glasses (When the Heart Guides the Hand)» | 5:05 |
7. | «Evidence» | 5:19 |
8. | «Are You the Rabbit?» | 4:14 |
9. | «Mutilation Is the Most Sincere Form of Flattery» | 3:52 |
10. | «You and Me and the Devil Makes 3» | 4:24 |
11. | «Eat Me, Drink Me» | 5:40 |
Бонус-треки | ||
---|---|---|
# | Назва | Тривалість |
12. | «Heart-Shaped Glasses (Inhuman Remix)» (Міжнародний бонус-трек) | 4:07 |
13. | «Heart-Shaped Glasses (Space Cowboy Remix)» (Британський/Австралійський бонус-трек) | 5:24 |
14. | «Putting Holes in Happiness (Acoustic Version)» (Японський бонус-трек) | 4:10 |
15. | «Heart-Shaped Glasses (When the Heart Guides the Hand) (Penetrate the Canvas Remix)» (Бонус-трек Best Buy) | 4:48 |
70:01 |
Бонус-DVD (Аудіо) | ||
---|---|---|
# | Назва | Тривалість |
1. | «Putting Holes in Happiness (Boys Noize Remix)» | 5:37 |
2. | «Putting Holes in Happiness (Robots to Mars Mix)» | 4:23 |
3. | «Putting Holes in Happiness (Guitar Hero Remix)» | 3:44 |
4. | «Putting Holes in Happiness (Ginger Fish Remix)» | 3:15 |
5. | «Heart-Shaped Glasses (Penetrate the Canvas Remix)» | 4:48 |
6. | «Heart-Shaped Glasses (Hamel Remix)» | 7:01 |
7. | «You and Me and the Devil Makes 3 (Adam Freeland Remix)» | 5:38 |
34:21 |
Бонус-DVD (Відео) | ||
---|---|---|
# | Назва | Тривалість |
1. | «Heart-Shaped Glasses (When the Heart Guides the Hand)» (Explicit) | |
2. | «Heart-Shaped Glasses (When the Heart Guides the Hand)» (Clean) | |
3. | «Putting Holes in Happiness» (Відеокліп) | |
4. | «Track-by-track Interview» (Інтерв'ю з Меріліном Менсоном) |
Чартові позиції
Альбому
| Синглів
|
Сертифікації
Країна | Сертифікація | Наклад |
---|---|---|
Росія (NFPF)[43] | Золотий | 10 тис.* |
- *дані продажу базовано лише на сертифікації
Історія випуску
Реґіон | Дата | Лейбл | Формат |
---|---|---|---|
Світ | 5 червня 2007 | Interscope Records | CD |
Учасники
[44]
- Мерілін Менсон — вокал, ударні, тексти пісень, продюсер, фотограф, дизайн та оформлення
- Тім Шьольд — гітари, бас-гітара, клавішні, автор музики, звукорежисер, програмування, продюсер
- Шон Біван — зведення
- Ambooleg, Perou, Нела Кьоніґ, Ентоні Сілва — фотографи
- Ліам Ворд — дизайн та оформлення
- Еван Рейчел Вуд — полароїдні світлини
- Марк Вільямс — A&R
Посилання
- ↑ http://www.allmusic.com/album/r1068358
- ↑ Reviewed by Clark Collis (1 червня 2007). Eat Me, Drink Me. Ew.com. Архів оригіналу за 23 травня 2012. Процитовано 2 грудня 2011.
- ↑ Burk, Greg (30 листопада 2006). A focused beam of dark - Los Angeles Times. Articles.latimes.com. Архів оригіналу за 9 березня 2012. Процитовано 2 грудня 2011.
- ↑ Marilyn Manson - Marilyn Manson - Album Reviews. Nme.Com. 1 червня 2007. Архів оригіналу за 14 серпня 2013. Процитовано 2 грудня 2011.
- ↑ Besenyodi, Adam. Marilyn Manson: Eat Me, Drink Me < PopMatters. Popmatters.com. Архів оригіналу за 14 серпня 2013. Процитовано 2 грудня 2011.
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 5 лютого 2012. Процитовано 14 жовтня 2012.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Hoard, Christian (30 травня 2007). Eat Me, Drink Me | Album Reviews. Rolling Stone. Архів оригіналу за 14 серпня 2013. Процитовано 14 березня 2012.
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 23 червня 2009. Процитовано 14 жовтня 2012.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ http://www.sputnikmusic.com/review/12284/Marilyn-Manson-Eat-Me,-Drink-Me/
- ↑ Ed Thompson. Marilyn Manson - Eat Me, Drink Me - Music Review at IGN. Music.ign.com. Архів оригіналу за 14 серпня 2013. Процитовано 2 грудня 2011.
- ↑ The Golden Age of Grotesque (album) - The Marilyn Manson Wiki. Mansonwiki.com. Архів оригіналу за 14 серпня 2013. Процитовано 10 вересня 2011.
- ↑ The Nobodies: 2005 Against All Gods Mix - The Marilyn Manson Wiki. Mansonwiki.com. Архів оригіналу за 14 серпня 2013. Процитовано 10 вересня 2011.
- ↑ а б в Eat Me, Drink Me | Celebritarianism. The Nachtkabarett. 1 липня 2007. Архів оригіналу за 14 серпня 2013. Процитовано 10 вересня 2011.
- ↑ Interview with Oliver Tanson. Oliver Tanson. Архів оригіналу за 14 серпня 2013. Процитовано 8 січня 2008.
- ↑ а б Eat Me, Drink Me | Rape of the World Tour. The Nachtkabarett. Архів оригіналу за 14 серпня 2013. Процитовано 2 грудня 2011.
- ↑ Marilyn Manson slams My Chemical Romance 'sad and pitiful'. NME.com. 5 червня 2007. Архів оригіналу за 14 серпня 2013. Процитовано 27 січня 2008.
- ↑ NothingFanboy. Marilyn Manson - Eat Me, Drink Me Promo Interview. YouTube. Архів оригіналу за 19 січня 2016. Процитовано 2 грудня 2011.
- ↑ а б в г Eat Me, Drink Me | Celebritarianism. The Nachtkabarett. 1 липня 2007. Архів оригіналу за 14 серпня 2013. Процитовано 2 грудня 2011.
- ↑ Interscope Records op Myspace. Myspace.com. Архів оригіналу за 14 серпня 2013. Процитовано 10 вересня 2011.
- ↑ а б в Marilyn Manson | blog op Myspace. Myspace.com. Архів оригіналу за 2 лютого 2013. Процитовано 10 вересня 2011.
{{cite web}}
: Недійсний|deadurl=404
(довідка) - ↑ Marilyn Manson - Heart Shaped Glasses Acoustic. YouTube. 31 травня 2007. Архів оригіналу за 11 червня 2011. Процитовано 10 вересня 2011.
- ↑ Marilyn Manson - What Goes Around Comes Back Around Acoustic. YouTube. 31 травня 2007. Архів оригіналу за 15 квітня 2013. Процитовано 10 вересня 2011.
- ↑ May to June 2007, Marilyn Manson News. Marilynmansonimages.com. Архів оригіналу за 14 серпня 2013. Процитовано 10 вересня 2011.
- ↑ Marilyn Manson : Eat Me, Drink Me (w/Pint Glass). newburycomics.com. Архів оригіналу за 28 вересня 2011. Процитовано 10 вересня 2011.
- ↑ MarilynManson.com | Hidden Sister Sites | Celebritarian. The Nachtkabarett. Архів оригіналу за 15 вересня 2013. Процитовано 10 вересня 2011.
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 6 серпня 2018. Процитовано 16 травня 2019.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ BLABBERMOUTH.NET - MARILYN MANSON: 'Eat Me, Drink Me' Artwork Revealed. Roadrunnerrecords.com. Архів оригіналу за 15 вересня 2013. Процитовано 10 вересня 2011.
- ↑ Guide To The Misguided: Rolling Stone‘s Top Albums Of ’07 List. Stereogum. 17 грудня 2007. Архів оригіналу за 15 вересня 2013. Процитовано 10 вересня 2011.
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 17 травня 2014. Процитовано 27 жовтня 2012.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Marilyn Manson Day | Notícias | MTV Portugal. Mtv.pt. 16 листопада 2007. Архів оригіналу за 15 вересня 2013. Процитовано 10 вересня 2011.
- ↑ Polly Vernon interviews Marilyn Manson | Music | The Observer. London: Guardian. 13 травня 2007. Архів оригіналу за 20 січня 2013. Процитовано 10 вересня 2011.
- ↑ On the Cover: Marilyn Manson. SPIN.com. Архів оригіналу за 15 вересня 2013. Процитовано 10 вересня 2011.
- ↑ Marilyn Manson, Eat Me, Drink Me, (sem especificar), Música. Comprar música na. Fnac.pt. Архів оригіналу за 15 вересня 2013. Процитовано 2 грудня 2011.
- ↑ Oricon album chart for week ending June 10, 2007. Oricon. Архів оригіналу за 15 вересня 2013. Процитовано 13 травня 2012.
- ↑ Norsefire :: Marilyn Manson Collection :: Eat Me, Drink Me. Herrdoktor.co.uk. Архів оригіналу за 15 вересня 2013. Процитовано 2 грудня 2011.
- ↑ Eat Me Drink Me: Marilyn Manson: Music. Amazon.com. Архів оригіналу за 15 вересня 2013. Процитовано 2 грудня 2011.
- ↑ Norsefire :: Marilyn Manson Collection :: Eat Me, Drink Me. Herrdoktor.co.uk. Архів оригіналу за 15 вересня 2013. Процитовано 10 вересня 2011.
- ↑ Eat Me, Drink Me: Marilyn Manson: Music. Amazon.com. Архів оригіналу за 15 вересня 2013. Процитовано 2 грудня 2011.
- ↑ а б в г д е ж и к л м н п р с т у ф х Eat Me, Drink Me Chart Statistics from aCharts [Архівовано 26 жовтня 2012 у Wayback Machine.]. Access Date: February 3, 2011.
- ↑ Discography Marilyn Manson. Hung Medien. Архів оригіналу за 15 вересня 2013. Процитовано 3 лютого 2011.
- ↑ AllMusic Charts & Awards [Архівовано 5 грудня 2011 у Wayback Machine.] www.allmusic.com. Access date: January 5, 2011.
- ↑ Search for Marilyn Manson in the Artist field. Mahasz. Архів оригіналу за 14 липня 2013. Процитовано 1 вересня 2011.
- ↑ "2M" - "ЗОЛОТО" И "ПЛАТИНА" - International 2007 (Russian) . 2M Online. Архів оригіналу за 24 січня 2009. Процитовано 22 січня 2015.
- ↑ Eat Me, Drink Me credits. allmusic. Процитовано 23 травня 2011.