E-40
E-40 | |
---|---|
англ. E-40 | |
![]() | |
Основна інформація | |
Повне ім'я | Earl Stevens |
Дата народження | 15 листопада 1967(1967-11-15) (56 років) |
Місце народження | Вальєхо, Солано, Каліфорнія, США |
Роки активності | 1986 — тепер. час |
Громадянство | США |
Професії | репер, автор пісень, підприємець, актор |
Освіта | Grambling State Universityd і Vallejo High Schoold |
Інструменти | вокал[d] |
Мова | англійська |
Жанри | гіпгоп, ґанґста-реп, гіп-гоп Західного узбережжя, гайфі, кранк, гардкор-реп і мафіозо-репd |
Псевдоніми | 40 Water, The Ambassador of the Bay, Charlie Hustle, E-Fizzle, Forty Fonzarelli, The Ballatician, Mess Crunklin, E-Feezy, Bay City Black, Bay City Brown |
Співпраця | The Click, D-Shot, B-Legit, Suga-T, Lil Jon, Too Short, 2Pac, Spice-1 |
Лейбли | Sick Wid It, Jive, BME, Warner Bros. |
![]() |
E-40 (справжнє ім'я Ерл Стівенс; нар. 15 листопада 1967) — американський репер, підприємець, інвестор, засновник лейблу Sick Wid It Records, учасник нині розпущеного гурту The Click.[1] Виконавець випустив більше десятка альбомів, з'явився на численних саундтреках до фільмів та на платівках інших виконавців як гість.
Музична кар'єра
1990—1999 рр.
Після талант-шоу в Ґремблінзькому державному університеті репер та його двоюрідний брат B-Legit вирішили зайнятися музичною кар'єрою. Згодом гурт переїхав назад до Вальєхо, де вони об'єдналися з D-Shot, братом E-40, щоб сформувати групу MVP (Most Valuable Players). Дядько E-40, Сейнт Чарльз, який співав ґоспел, допоміг їм з випуском платівки.[2] Пізніше до гурту увійшла Suga-T, сестра E-40, і колектив змінив назву на The Click. Дебют E-40 відбувся в 1990 р. на міні-альбомі Let's Side своєї групи. Співпродюсери релізу: Майк Мослі та Ел Ітон. Міні-альбом вийшов на Sick Wid It Records, незалежному лейблі, засновником якого став E-40. У 1992 р. гурт видав дебютну платівку Down and Dirty, а в 1993 р. з'явився дебютний сольний альбом E-40. Federal, 9-трекову платівку/14-трековий CD спродюсував Studio Ton і видали лейбли Sick Wid' It Records та реґіональний дистрибутор SMG (Solar Music Group).
Подібно до репу району Затоки, E-40 отримав реґіональне, а згодом й національне визнання через своє химерне флоу та свій підприємницький дух, втілений його власним лейблом Sick Wid' It Records, який багато зробив для розвитку реп-сцени сходу району затоки Сан-Франциско, в таких населених пунктах як Окленд і Вальєхо. Разом з Too Short, Spice 1 та Ентом Бенксом, E-40 став одним з перших реперів Західного узбережжя, хто підписав контракт з мейджор-лейблом, уклавши угоду з Jive Records у 1994 р., після кількох років кар'єри незалежного артиста. Альбом In a Major Way гарно сприйняли слухачі, він містив пісні за участі Тупака, Mac Mall та Droop-E, сина E-40.
Хоча репер мав велику фанбазу на Західному узбережжі, E-40 не був дуже популярним серед широкого загалу, тому лише дві композиції з платівки, 1-Luv та Things'll Never Change, потрапили до чарту Billboard Hot 100.[3]
2000—2010 рр.
У 2003 р. E-40 почав вести E-Feezy Radio, щотижневу передачу на санфранцизькій хіп-хоп радіостанції KMEL, в якій висвітлювався хіп-хоп району Затоки.[4] KMEL регулярно транслювала програму до 2008 р. Після закінчення контракту з Jive Records він підписав його з Warner Bros. Records та BME Recordings, лейблом Ліл Джона. Сингл Tell Me When to Go, записаний за участі оклендського репера Keak Da Sneak, став популярним у США, через це E-40 з'явився на каналах MTV (Direct Effect) та BET (106 & Park). 14 березня 2006 р. його альбом My Ghetto Report Card дебютував на 1-му місці чарту Top R&B/Hip-Hop Albums та 3-ій сходинці чарту Billboard Hot 100.[5]
30 березня 2010 р. E-40 видав два студійних альбоми Revenue Retrievin': Day Shift та Revenue Retrievin': Night Shift в один день.[6] 29 березня 2011 р. він випустив таким же чином два альбоми Revenue Retrievin': Overtime Shift та Revenue Retrievin': Graveyard Shift.
2011-понині
У грудні 2011 р. E-40 знявся у відеокліпі Дрейка The Motto.
26 березня 2012 р. E-40 видав 3 студійні платівки The Block Brochure: Welcome to the Soil 1, The Block Brochure: Welcome to the Soil 2 та The Block Brochure: Welcome to the Soil 3 в один день. Виконавець також планує випустити спільний альбом, записаний з репером Too Short.[7]
Підприємництво та інвестування
E-40 вклав гроші в акції Microsoft та Apple.[8] Разом з колишнім гравцем НФЛ Честером Макґлоктоном виконавець відкрив ресторан Fatburger у Плезант Гіллі, штат Каліфорнія, який наразі закрито. У 2003 р. репер написав книгу Книга сленгу від E-40, том 1 (англ. E-40's Book of Slang, Volume 1), яка з'явилася влітку того ж року в журналі Murder Dog. Він також став представником Landy Cognac та відкрив наразі неіснуючий Ambassador's Lounge, нічний клуб у центрі Сан-Хосе, штат Каліфорнія.[9] 16 листопада 2007 р. стало відомо, що Стівенс підписав угоду про виняткову знижку з мережею ресторанів Wingstop Restaurants, Inc. і відкрив один такий заклад у Саутгемптонському торговому центрі, який розташований у Беніції, штат Каліфорнія. Наприкінці 2007 р. E-40 заявив про нову лінію енергетичних напоїв 40 Water.
На початку листопада 2013 анонсував випуск білого й червоного вина Earl Stevens Selections.[10]
Дискографія
- Студійні альбоми
- Federal (1993)
- In a Major Way (1995)
- Tha Hall of Game (1996)
- The Element of Surprise (1998)
- Charlie Hustle: The Blueprint of a Self-Made Millionaire (1999)
- Loyalty and Betrayal (2000)
- Grit & Grind (2002)
- Breakin News (2003)
- My Ghetto Report Card (2006)
- The Ball Street Journal (2008)
- Revenue Retrievin': Day Shift (2010)
- Revenue Retrievin': Night Shift (2010)
- Revenue Retrievin': Overtime Shift (2011)
- Revenue Retrievin': Graveyard Shift (2011)
- The Block Brochure: Welcome to the Soil 1 (2012)
- The Block Brochure: Welcome to the Soil 2 (2012)
- The Block Brochure: Welcome to the Soil 3 (2012)
- The Block Brochure: Welcome to the Soil 4 (2013)
- The Block Brochure: Welcome to the Soil 5 (2013)
- The Block Brochure: Welcome to the Soil 6 (2013)
- Sharp on All 4 Corners: Corner 1 (2014)
- Sharp on All 4 Corners: Corner 2 (2014)
- Міні-альбоми
- Mr. Flamboyant (1991)
- The Mail Man (1993)
- Спільні альбоми
- History: Function Music (разом з Too Short) (2012)
- History: Mob Music (разом з Too Short) (2012)
Фільмографія
- «The Breaks» (1999)
- «3 Strikes» (2000)
- «Obstacles» (2000)
- «Malibooty» (2003)
- «Hair Show» (2004)
- «Survival of the Illest» (2004)
- «Dead Heist» (2007)
Примітки
- ↑ California Birth Index, 1905–1995. Family Tree Legends Records Collection (Online Database). Архів оригіналу за 21 липня 2013. Процитовано 25 березня 2012.
- ↑ The FADER — Left Side. Архів оригіналу за 13 жовтня 2008. Процитовано 25 березня 2012.
- ↑ E-40 Billboard Singles on AllMusic
- ↑ Hogg, Ross (28 березня 2006). E-40: Tell Me When to Blow. XLR8R. Архів оригіналу за 21 липня 2013. Процитовано 25 липня 2008.
- ↑ Hasty, Katie (22 березня 2006). 'High School' Returns To The Top Of The Class. Billboard. Архів оригіналу за 21 жовтня 2012. Процитовано 14 вересня 2007.
- ↑ E-40 Keeps Things 'In The Family' By Partnering With Son Droop-E For New Albums. idiomag. Архів оригіналу за 23 квітня 2012. Процитовано 26 березня 2010.
- ↑ 3 Brand new E-40 albums to be released the same day!. Facebook. E-40. 27 грудня 2011. Процитовано 30 жовтня 2023.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з параметром url-status, але без параметра archive-url (посилання) (англ.) - ↑ http://www.contactmusic.com/news.nsf/story/e-40-suffers-from-falling-value-of-microsoft-stocks_1090882
- ↑ Podcast interview with E-40. Архів оригіналу за 26 травня 2007. Процитовано 25 березня 2012.
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 5 листопада 2013. Процитовано 6 листопада 2013.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання)
Посилання
- E-40 на Facebook [Архівовано 1 березня 2012 у Wayback Machine.]
E-40 у соцмережі «Твіттер»
E-40
у соцмережі «Instagram»
- E-40 на SoundCloud [Архівовано 27 березня 2014 у Wayback Machine.]
- Канал E-40 на YouTube
- Офіційний сайт Earl Stevens Selections [Архівовано 17 травня 2014 у Wayback Machine.]
|