Ammospermophilus — рід мишоподібних гризунів з родини вивіркових. Середовищем проживання є посушливі райони на південному заході Північної Америки (США, Мексика).
Морфологічна характеристика
Довжина голови й тулуба 140–160 мм, довжина хвоста 60–90 мм, вага 100–140 грамів. Вони забарвлені в різні відтінки коричневого в залежності від виду. Для всіх видів характерна поздовжня смужка білого кольору, яку можна побачити з обох боків тіла.
Спосіб життя
Ammospermophilus будують тунелі, в яких ховаються вночі. Протягом дня вони виходять і шукають насіння, плоди та коріння, винятково також комах і падлу. Їжу часто складають у защічні мішечки і приносять у нору. Колонії складаються з шести-восьми тварин, які живуть разом у суворій ієрархії. Самиці народжують 5–14 дитинчат після 30 днів вагітності. Тривалість життя мала через велику кількість хижаків (хижі птахи, лисиці, рисі, койоти, борсуки та гримучі змії), але в неволі вони можуть прожити до шести років. Тварини мають особливий механізм терморегуляції, який дозволяє їм шукати їжу за межами нір навіть у дуже спекотні дні.
Загрози й охорона
Види A. harrisii, A. interpres й A. leucurus класифіковані як такі, що не перебувають під загрозою зникнення (LC), A. nelsoni — під загрозою вимирання (EN). Найбільшою загрозою є втрата середовища проживання через розвиток сільського господарства та міст, а також розвідку видобування нафти та газу[1].
Види[2]
Поширення роду Ammospermophilus в Північній Америці |
|
Філогенетична систематика Marmotini |
| Взаємозв'язки між Marmotini за даними cytochrome b data (Helgen et al., 2009): роди, які раніше входили до Spermophilus, виділені жирним шрифтом[3]. | |
Примітки
- ↑ (англ.)
- ↑ Mammal Diversity Database. American Society of Mammalogists. Архів оригіналу за 28 жовтня 2020. Процитовано 16.04.2022.
- ↑ Helgen, Kristofer M.; Cole, F. Russel; Helgen, Lauren E.; Wilson, Don E (2009). Generic Revision in the Holarctic Ground Squirrel Genus Spermophilus (PDF). Journal of Mammalogy. 90 (2): 270—305. doi:10.1644/07-MAMM-A-309.1. Архів оригіналу (PDF) за 22.10.2011. Процитовано 25.02.2016.