Повіт був розташований в західній частині губернії і на заході межував з Австро-Угорщиною, на сході з Ковельським, Луцьким і Дубенським повітами Волинської губернії. Займав площу 5695,8 верст² (близько 6 440 км²).
Згідно з переписом населення Російської імперії 1897 року в повіті проживало 277 265 чоловік. З них 72,09 % — українці, 10,42 % — євреї, 8,38 % — поляки, 5,68 % — німці, 2,76 % — росіяни, 0,59 % — чехи[1].
У адміністративному відношенні повіт на 1885 рік розділявся на 33 волості, в яких було 337 сільських общин. Наприкінці ХІХ ст. ряд волостей було ліквідовано, тому на 1906 рік у повіті було 22 волості. Повітове місто власної волості не мало.