Pierre Riel de Beurnonville
Pierre Riel de Beurnonville | |
![]() | |
Född | 10 maj 1752[1][2][3] Champignol-lez-Mondeville, Frankrike |
---|---|
Död | 23 april 1821[4][1][3] (68 år) Paris |
Begravd | Père-Lachaise[4] och Grave of Riel de Beurnonville |
Medborgare i | Frankrike |
Sysselsättning | Diplomat, statsperson[5], militär, politiker, militär befälhavare[5] |
Befattning | |
Ambassadör Ledamot av Sénat conservateur Fransk pär Frankrikes krigsminister Grand Master of the Grand Orient de France | |
Maka | Felicite-Louise-Julie-Constance de Durfort |
Utmärkelser | |
Storkors av Hederslegionen Riddare av Mikaelsorden Namn ingraverat på Triumfbågen Riddare av Helgeandsorden Marskalk av Frankrike[4] Kommendör av Sankt Ludvigsorden Storkors av Réunionorden | |
Redigera Wikidata |
Pierre Riel de Beurnonville, född 10 maj 1752 och död 23 april 1823, var en fransk greve och senare markis, samt militär.
Efter krigstjänst i kolonierna ankom de Beurnonville till Frankrike strax före revolutionen, till vilken han genast anslöt sig. I början av revolutionskrigen utmärkte Beurnonville sig mycket, blev 1792 generallöjtnant och 1793 krigsminister. Charles François Dumouriez invigde Beurnonville i sina planer, men Beurnonville yppade dem för konventet och sändes då att övervaka förrädaren, men utlämnades av honom till österrikarna. 1795 blev han utväxlad och spelade därefter ingen större roll som militär, men användes av Napoleon I som diplomat. Rikligt belönad övergick dock Beurnonville till Ludvig XVIII och höll fast vid honom under de hundra dagarna, blev marskalk av Frankrike 1816 och markis 1817.
Referenser
Noter
- ^ [a b] Bibliothèque nationale de France, BnF Catalogue général : öppen dataplattform, läs online, läst: 10 oktober 2015, licens: öppen licens.[källa från Wikidata]
- ^ Léonoredatabasen, Frankrikes kulturministerium, Pierre Riel comte de beurnonville, läst: 9 oktober 2017.[källa från Wikidata]
- ^ [a b] SNAC, Pierre de Ruel, marquis de Beurnonville, läs online, läst: 9 oktober 2017.[källa från Wikidata]
- ^ [a b c] François-Marie Marchant de Beaumont, Manuel et itinéraire du curieux dans le cimetière du Père la Chaise, 1828, s. 155.[källa från Wikidata]
- ^ [a b] Tjeckiska nationalbibliotekets databas, läst: 17 december 2022.[källa från Wikidata]
Källor
- Svensk uppslagsbok. Malmö 1939