Marcello Piacentini
Marcello Piacentini | |
![]() | |
Född | 8 december 1881[1][2][3] Rom[3] |
---|---|
Död | 19 maj 1960[1][3] (78 år) Rom[3] |
Begravd | Campo Verano[4] |
Medborgare i | Italien och Kungariket Italien |
Utbildad vid | La Sapienza ![]() |
Sysselsättning | Arkitekt |
Arbetsgivare | La Sapienza |
Noterbara verk | Stadio Nazionale PNF |
Maka | Matilde Festa |
Föräldrar | Pio Piacentini |
Redigera Wikidata |
Marcello Piacentini, född 8 december 1881 i Rom, död där 18 maj 1960, var en italiensk arkitekt och stadsplanerare, son till arkitekten Pio Piacentini.
Piacentini var Mussolinis chefsarkitekt. Han planlade i huvudsak Roms centrum (1927-1932), universitetsstaden Città Universitaria (1932-1935) samt projektstaden EUR för världsutställningen 1942.
Piacentini var professor vid högre arkitektskolan i Rom och sekreterare vid Konstakademin där. Piacentini intog en central ställning inom italiensk arkitektur, genomförde en rad byggnader av enkel monumentalitet i Rom, om- och tillbyggnader av flera teatrar, krigsinvalidernas hus med mera. I Bolzano uppförde han 1928 ett väldigt segermonument och samma år justitiepalatset i Messina.[5]
Källor
- ^ [a b] Brockhaus Enzyklopädie, Marcello Piacentini, läst: 9 oktober 2017.[källa från Wikidata]
- ^ Andreas Beyer & Bénédicte Savoy (red.), Artists of the World Online, K.G. Saur Verlag och Walter de Gruyter, 2009, 10.1515/AKL, Marcello Piacentini.[källa från Wikidata]
- ^ [a b c d] arkiv Storico Ricordi, läst: 3 december 2020.[källa från Wikidata]
- ^ läs online, www.findagrave.com .[källa från Wikidata]
- ^ Carlquist, Gunnar, red (1937). Svensk uppslagsbok. Bd 21. Malmö: Svensk uppslagsbok AB. sid. 598
Litteratur
- Insolera, Italo, Roma moderna: un secolo di storia urbanistica. Torino: Einaudi 1963. (Boken ger en god introduktion till Roms moderna arkitektur och stadsplanering.)