John Manners, markis av Granby
John Manners, markis av Granby | |
![]() | |
Född | 2 januari 1721[1][2][3] Kelham, Storbritannien |
---|---|
Död | 18 oktober 1770[4][1][2] (49 år) Scarborough |
Begravd | Belvoir Castle |
Medborgare i | Kungariket Storbritannien |
Utbildad vid | Eton College[5] Trinity College, Cambridge ![]() |
Sysselsättning | Politiker, militär |
Befattning | |
Ledamot av Storbritanniens 9:e parlament Storbritanniens 9:e parlament Ledamot av Storbritanniens 12:e parlament Storbritanniens 12:e parlament Ledamot av Storbritanniens 11:e parlament Storbritanniens 11:e parlament Ledamot av Storbritanniens 10:e parlament Storbritanniens 10:e parlament Ledamot av Storbritanniens 13:e parlament Storbritanniens 13:e parlament | |
Maka | Lady Frances Seymour (g. 1750–)[6][7] |
Partner | Ann Mompesson |
Barn | unknown daughter Manners[8] George Manners (f. 1745) Anne Manners (f. 1750)[8][6] Frances Manners (f. 1753) Charles Manners (f. 1754)[6] Lord Robert Manners (f. 1758)[8] John Manners, Lord Roos (f. 1759)[8] |
Föräldrar | John Manners, 3:e hertig av Rutland[6] Bridget Sutton[8][6] |
Redigera Wikidata |
John Manners, markis av Granby, född den 2 januari 1721, död den 18 oktober 1770, var en brittisk ädling, son till John Manners, 3:e hertig av Rutland.
Utbildad vid Eton och Trinity College, Oxford gick han snart upp i en militär karriär. Han utnämndes till överste 1745 och var med hertigen av Cumberland under ett krigståg i Flandern 1747. Under 1750-talet försökte han sig (motvilligt) på en karriär inom parlamentet men blev också utnämnd till generalmajor 1755 och överste för Royal Horse Guards 1758.
Under sjuårskriget sändes han till Tyskland i spetsen för en kavalleribrigad. Något år senare återvände han som krigshjälte, men fortsatte en tämligen turbulent karriär som politiker under 1760-talet. Runt 1770 avsade han sig alla sina befattningar och dog sedan plötsligt, hårt ansatt av sina kreditorer, i Scarborough.
Litet senare skrev en vän, Levett Blackborne till en annan gemensam vän: "...The noblest mind that ever existed, the amiable man whom we lament was not free from it. This temper plunged him into difficulties, debts and distresses; and I have lived to see the first heir of a subject in the Kingdom have a miserable shifting life, attended by a levee of duns, and at last die broken-hearted".
Han gifte sig 1750 med lady Frances Seymour (1728-1761), dotter till Charles Seymour, 6:e hertig av Somerset. De fick 6 barn, däribland:
- John Manners (1751-1760)
- Lady Frances Manners (1753-1792) , gift med George Carpenter, 2:e earl av Tyrconnel
- Charles Manners, 4:e hertig av Rutland (1754-1787)
Han är kanske mest känd i dag i Storbritannien för att vara den person som har flest pubar uppkallade efter sig - detta på grund av hans vana att hjälpa uttjänta soldater ur hans regementen att fortsätta som pubägare och på så vis klara livhanken.
Källor
- Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, tidigare version.
Noter
- ^ [a b] SNAC, John Manners, Marquess of Granby, läs online, läst: 9 oktober 2017.[källa från Wikidata]
- ^ [a b] Darryl Roger Lundy, The Peerage, John Manners, Marquess of Granby, läst: 9 oktober 2017.[källa från Wikidata]
- ^ Kindred Britain, Gen. John Manners, läs online.[källa från Wikidata]
- ^ Encyclopædia Britannica, John Manners, marquess of Granby, läst: 9 oktober 2017.[källa från Wikidata]
- ^ läs online, www.historyofparliamentonline.org .[källa från Wikidata]
- ^ [a b c d e] Kindred Britain, läs online.[källa från Wikidata]
- ^ läst: 7 augusti 2020.[källa från Wikidata]
- ^ [a b c d e] Darryl Roger Lundy, The Peerage.[källa från Wikidata]
Externa länkar
Wikimedia Commons har media som rör John Manners, markis av Granby.
Bilder & media
|