Harald Scavenius
Harald Roger Scavenius, född 27 maj 1873 på Gjorslev, död 24 april 1939 i Haag, var en dansk diplomat och politiker. Han var son till Jacob Scavenius.
Biografi
Scavenius blev 1900 magister och samma år assistent i utrikesdepartementet samt 1904 legationssekreterare i Sankt Petersburg, förflyttades 1909 till Paris och 1911 till London, men återvände 1912 som envoyé till Sankt Petersburg. Han kvarstannade där till december 1918 och var den siste diplomat i sändebudsställning, som lämnade Ryssland efter oktoberrevolutionen. Därefter försökte han i Västeuropa åstadkomma en samfälld aktion mot bolsjevismen.
Scavenius blev i maj 1920 utrikesminister i Niels Neergaards ministär och avslutade förhandlingarna med Tyskland i gränsfrågan genom traktaten av den 10 april 1922. Däremot avböjde han att sluta handelsavtal med Sovjetunionen. Han avgick oktober 1922 från utrikesministerposten, blev 1923 sändebud i Rom samt 1928 i Haag och Bern.
Utmärkelser
Kommendör med stora korset av Vasaorden, 1921.[1]
Bibliografi
- Fagforeningsbevægelsen i Frankrig (1911)
- Af den nyere engelske Arbejderbevægelses Historie (1912)
- Af de sidste Aars sønderjydske Politik (1923)
Källor
- Scavenius, 4. Harald i Nordisk familjebok (andra upplagan, 1916)
- Scavenius, 4. Harald i Nordisk familjebok (andra upplagans supplement, 1926)
- Scavenius, H.R. i Salmonsens Konversationsleksikon (andra utgåvans supplement, 1930)
Noter
- ^ Kungl. Vasaorden i Sveriges statskalender 1925
|