Flygarvingar i USA:s flygvapen
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5e/General_of_the_Air_Force_Hap_Arnold.png/250px-General_of_the_Air_Force_Hap_Arnold.png)
Flygarvingar finns i USA:s flygvapen för att särskilja personer i olika former av flygtjänst från all annan uniformerad personal.[1]
Från 1913 började ett särskilt märke tilldelas piloter i det som då var aeronautiska avdelningen i arméns signalkår, relativt få av dessa utdelades.[2] I augusti 1917 införde flygarpionjären Henry H. Arnold ett silverfärgat märke med två vingar som varit ungefär detsamma sedan dess.[2][3] År 1942, i det som då var USA:s arméflygkår, infördes tre nivåer av samma märke, beroende på tjänstgöringstid och antalet flygtimmar.[3]
Sedan flygvapnet bildades 1947 är det enbart officerare som tillåts att tjänstgöra som piloter ombord på flygplan.[4] Från 2016 har dock möjligheten öppnats för underbefäl och underofficerare att flyga obemannade luftfarkoster (även kända som drönare), och i deras utbildning ingår att soloflyga enmotoriga propellerflygplan.[5]
Olika vingar
Pilotvingar
Benämning | Grundläggande krav | Flygtimmar | Alternativt |
---|---|---|---|
![]() Pilot |
| – | – |
![]() Senior Pilot |
| 2000 antal timmar, eller | 1300 timmar (olika kombinationer som instruktör och utvärderare) |
![]() Command Pilot |
| 3000 antal timmar, eller |
|
Andra varianter
Dessa ges även de i tre nivåer:[1]
- Astronaut
(utlånad till Nasa som pilot) - Flygbesättning
- Flygbesättning (officer)
-
- Förare av obemannad luftfarkost
- Luftburen stridsledare
-
- Sjuksköterska i flygtjänst
Se även
- Gradbeteckningar i USA:s flygvapen
- United States Air Force Weapons School
Referenser
- Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, U.S. Air Force aeronautical rating, tidigare version.
Noter
- ^ [a b] ”AIR FORCE MANUAL 11-402 AVIATION AND PARACHUTIST SERVICE” (på engelska). static.e-publishing.af.mil. Department of the Air Force. 24 januari 2019. https://static.e-publishing.af.mil/production/1/af_a3/publication/afman11-402/afman11-402.pdf. Läst 3 maj 2022.
- ^ [a b] ”1913 Military Aviator Badge” (på engelska). www.nationalmuseum.af.mil. National Museum of the United States Air Force. https://www.nationalmuseum.af.mil/Visit/Museum-Exhibits/Fact-Sheets/Display/Article/197898/1913-military-aviator-badge/. Läst 3 maj 2022.
- ^ [a b] Craven, Harold L. (1 oktober 1963). ”The Mark of an Eagle” (på engelska). Air Force Magazine. Air & Space Forces Association. https://www.airforcemag.com/article/1063wings/. Läst 3 maj 2022.
- ^ 10 U.S.C. § 9253
- ^ ”First two enlisted pilots complete solo flights” (på engelska). www.af.mil. Air Education & Training Command. 4 november 2016. https://www.af.mil/News/Article-Display/Article/996754/first-two-enlisted-pilots-complete-solo-flights/. Läst 3 maj 2022.