Sonata Arctica
Соната Арктика Sonata Arctica | ||||
---|---|---|---|---|
![]() | ||||
Лични подаци | ||||
Друга имена | Tricky Beans (1995—1996) Tricky Means (1996-1999) | |||
Музички рад | ||||
Активни период | 1995. - данас | |||
Оснивање | 1995. (Кеми, ![]() | |||
Жанр | пауер метал, симфонијски метал, прогресивни метал | |||
Издавачка кућа | Spinefarm Records, Nuclear Blast | |||
Чланови | ||||
Садашњи чланови | Tommy Portimo Tony Kakko Henrik Klingenberg Elias Viljanen Pasi Kauppinen | |||
Бивши чланови | Jani Liimatainen Pentti Peura Janne Kivilahti Mikko Härkin Marko Paasikoski | |||
Остало | ||||
Повезани чланци | Најтвиш, Стратоваријус | |||
Веб-сајт | www | |||
Дискографија | ||||
|
Соната арктика (енгл. Sonata Arctica) је фински пауер метал бенд из Кемија. Основан је као хард рок бенд под називом Tricky Beans, који су касније променили у Tricky Means и коначно у Соната арктика, када су прешли на пауер метал. Они често у своје песме укључују и елементе симфонијског метала, а њихови каснији радови садрже неколико елемената типичних за прогресивни метал, такође.[1] Тренутни састав чине Тони Како, певач, Елијас Вилјанен, гитариста, Паси Каупинен бас гитариста, Хенрик Клингенберг, клавијатуриста и кејтариста (инструмент који је комбинација клавијатуре и гитаре) и бубњар Томи Портимо. Сви музичари у историји бенда су певали пратећи вокал, са изузетком Портима.
До данас су објавили укупно осам албума (три за Spinefarm Records и пет за Nuclear Blast), а њихов последњи је Pariah's Child, издат 28. марта 2014.
Биографија
Оснивање и почеци (1996–1999)
Бенд су основали Марко Пасикоски (гитара), Јани Лиматаинен (гитара) и Томи Портимо (бубњеви) у Кемију крајем 1995. Тони Како (вокал) и Пенти Пеаура (бас) су се прикључили бенду почетком 1996. Почетно име бенда је било Tricky Beans, и изводили су хард рок, радије него пауер метал на коме су касније изградили славу. Како је објаснио да када су га позвали у бенд, Пасикокси му је објаснио да ће бенд свирати „мешавину Мегадетa и Спин Доктора“.[2] На почетку каријере они су снимили три демоа који никада нису објављена Friend 'till the End, Agre Pamppers and PeaceMaker. По Тонију, првобитно име бенда је било засновано на једној њиховој ранијој песми, која је била „о старици која је била лукава и ја стварно не знам о чему сам причао (смех)“.[2] Њихов први наступ се ближио, а били су безимени, па су морали нешто да смисле.[2]
Бенд је променио име у Tricky Means 1997. и од тада, па до 1999. почињу да раде на свом стилу и који је на крају драстично промењен, у коме се истиче снажан утицај клавијатура и ослањање на ритам који се издвајао узпомоћ баса и гитаре. Певач Тони Како је развио чист стил певања који се ослањао на фалцато и на тенор. Како је изјавио да је на промену звука утицао Фински пауер метал бенд Стратоваријус.[3] У то време је бенд напустио други гитариста Марко Пасикоски, а Пенти Пеура је био избачен. Бенд је након тога добио и своје име Соната Артика, зато што су мислили да не би могли да продају метал албуме са таквим именом, а и прва продукцијска компанија им је то тражила. "Sonata Arctica" је предложио један од пријатеља, "соната" због музике, а "артика" због постојбине (Кеми, северна Финска).[2]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a5/SASeptember07.jpg/220px-SASeptember07.jpg)
1997. су снимили демо под називом FullMoon у Tico Tico Studios у Кемију, који је био њихов први прави метал снимак. Састав су чинили певач и клавијатуриста Тони Како, гитариста Јани Лиматаинен, нови басиста Јане Кивилахти (који је почео као други гитариста[2]) и бубњар Томи Портимо. Демо је послато један пријатељ у Spinefarm Records и ускоро су потписали уговор о снимању свог првог албума.
Ecliptica (1999–2000)
Први сингл Сонате Артике, UnOpened, изашао је 1997 у Финској. Ускоро након тога уследио је договор са издавачком кућама широм света, са чиме је почела дистрибуција њиховог деби албума. Деби албум, под именом Ecliptica, изашао је у новембру 1999. и пуштен је у продају широм света. Тони Како се фокусирао на певање па је бенд кренуо у потрагу за новим клавијатуристом. Мико Харкин је постала нови члан бенда и попунила место клавијатуристе.[2] Албум је достигао комерцијални успех, посебно у Јапану, где је продат у преко 300000 копија.[4]
Почетком 2000. Соната Артика је била одабрана да подржи, тада већ чувени пауер метал бенд, Стратовариус на њиховој турнеји по Еврпои. Марко Пасикоски се вратио у бенд да би свирао бас након што је Јане Кивилахти напустио бенд, одмах после турнеје. По Каковим речима, Јане је отишао зато што је мислио да не иду нигде, а Пасикоски је био њихов први избор као нови први басиста, јер је напустио бенд пре него што је бенд добио први уговар за албум.[2]
Silence (2001–2002)
Од касних 2000. до касне 2001., бенд је радио на припреми њиховог новог албума - Silence - који је изашао у јуну 2001. Након тога је уследила турнеја, која је садржала концерте широм Европе (заједно са Гама Реј) и у Јапану. 2002. је Соната имала први концерт на територији Америке, и то са концертима у Бразилу и Чилеу. Албум уживо, под називом Songs of Silence изашао је исте године, који је садржао наступе са турнеје у Јапану. Крајем 2002., бенд је напустила Мико Харкин, због личних разлога.[5]
Silence је постигао комерцијални успех, продавши 15000 копија, чиме је зарадио златну плочу у Финској.[4]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1b/Sonata_Arctica_Rockharz_2016_01.jpg/220px-Sonata_Arctica_Rockharz_2016_01.jpg)
Winterheart's Guild (2003)
Трећи албум - Winterheart's Guild - снимљен је уз помоћ искусног клавијатуристе Јенс Џонсона из Стратоваријуса који је снимио солое на клавијатурама, док је Како бринуо о основним стварима. Албум је објављен 2003. године[6].
Чланови
|
|
- Временска линија
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/sr/timeline/a3b4uk552f9ahjhcv8bz14e6ybuev8z.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/sr/timeline/91ixncdmde5mot2y7up8k32voitgzr8.png)
Дискографија
Студијски албуми
Year | Детаљи о албуму | Позиција на листама | Продаја у Финској и сертификати [8] | ||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
ФИН [9] | AУС [10] | ФРА [11] | НЕМ [12] | JПН [13] | NLD [14] | ШВЕ [15] | ШВА [16] | ||||
1999 | Ecliptica
| 18 | — | — | — | 57 | — | — | — | Златна (+31,000) | |
2001 | Silence
| 3 | — | — | — | 16 | — | — | — | Златна (+27,000) | |
2003 | Winterheart's Guild
| 3 | — | 63 | 88 | 18 | — | — | — | Златна (+24,000) | |
2004 | Reckoning Night
| 2 | — | 132 | 77 | 14 | — | 57 | 85 | Златна (+19,000) | |
2007 | Unia
| 1 | 62 | 101 | 35 | 23 | — | 27 | 40 | Златна (+24,000) | |
2009 | The Days of Grays
| 2 | 52 | 41 | 24 | 40 | 50 | 31 | 26 | Златна (+17,000) | |
2012 | Stones Grow Her Name
| 1 | 29 | 54 | 24 | 44 | 72 | 37 | 21 | Златна (+12,000) | |
2014 | Pariah's Child
| 1 | 30 | 74 | 31 | 70 | 52 | 50 | 13 | ||
2014 | Ecliptica: Revisited; 15th Anniversary Edition
| 20 | — | — | — | 103 | — | — | — | ||
2016 | The Ninth Hour
| 2 | 43 | 96 | 22 | 55 | 163 | 60 | 18 | ||
2019 | Talviyö
| 2 | — | 133 | 26 | — | — | — | 22 | ||
"—" означава издања која се нису нашла на листи или нису била у продају у тој земљи. |
Референце
- ^ „The Metal Forge Heavy Metal Music Zine - news, interviews and reviews”. Themetalforge.com. Архивирано из оригинала 02. 03. 2011. г. Приступљено 19. 7. 2011.
- ^ а б в г д ђ е Lahtinen, Luxi (17. 11. 2001). „Metal Rules!!: Interview with Tony Kakko of Sonata Arctica”. Metal-Rules. Приступљено 26. 06. 2014.
- ^ „Interview with The Gauntlet, 31 Mar 2007”. Thegauntlet.com. 31. 03. 2007. Архивирано из оригинала 03. 01. 2015. г. Приступљено 19. 07. 2011.
- ^ а б „SONATA ARCTICA - Nuclear Blast USA”. http://www.nuclearblast.com/. 17. 11. 2001. Архивирано из оригинала 21. 02. 2015. г. Приступљено 15. 03. 2015. Спољашња веза у
|website=
(помоћ) - ^ Hinds, Andy. „Biography: Sonata Arctica”. Allmusic. Приступљено 20. 03. 2010.
- ^ Lords of Metal review
- ^ „Sonata Arctica FAQ”. Sonataarctica.it. Архивирано из оригинала 22. 07. 2011. г. Приступљено 19. 07. 2011.
- ^ „IFPI - Tilastot - Kulta- ja platinalevyt” (на језику: Finnish). IFPI. Архивирано из оригинала 03. 10. 2012. г. Приступљено 24. 01. 2010. CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „Finnish charts portal - Search for: Sonata Arctica > Album”. finnishcharts.com. Приступљено 10. 11. 2008.
- ^ „Suchergebnisse in den österreichischen Charts” [Search results for the Austrian charts]. Charts.de (на језику: Немачком). Media Control. Приступљено 15. 07. 2012. CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „Les charts français - Recherche pour: Sonata Arctica > Album” (на језику: French). lescharts.com. Приступљено 10. 11. 2008. CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „Chartverfolgung / SONATA ARCTICA / Longplay” (на језику: German). Musicline.de. Архивирано из оригинала 05. 03. 2008. г. Приступљено 10. 11. 2008. CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „ソナタ・アークティカのアルバム売上ランキング” (на језику: Јапанском). www.oricon.co.jp. Приступљено 05. 02. 2015. Текст „ ORICON STYLE” игнорисан (помоћ)CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „Suchergebnisse in den niederlänischen Charts” [Search results for the Dutch charts]. Charts.de (на језику: German). Media Control. Приступљено 15. 07. 2012. CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „Swedish charts portal - Search for: Sonata Arctica > Album”. swedishcharts.com. Приступљено 10. 11. 2008.
- ^ „Swiss charts portal - Search for: Sonata Arctica > Album”. swisscharts.com. Приступљено 10. 11. 2008.
Спољашње везе
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Званични сајт
- Sonata Arctica на сајту Facebook
- Sonata Arctica на сајту Twitter
- Sonata Arctica на сајту YouTube
- Званични фан клуб Архивирано на сајту Wayback Machine (5. март 2011)