Porodiljska groznica
Porodiljska groznica | |
---|---|
![]() | |
Porodiljska groznica; mesečna stope smrtnosti kod porodilja u Beču od 1841-1849. | |
Klasifikacija i spoljašnji resursi | |
Specijalnost | obstetrics |
MKB-10 | O85 |
MKB-9-CM | 672 |
eMedicine | article/796892 |
MeSH | D011645 |
[uredi na Vikipodacima] |
Porodiljska groznica, postpartalna groznica, puerperalna groznica, babinja groznica, pueralna sepsa, jedna je od jatrogenih bolesti, koja se javlja kod porodilja nekoliko dana nakon vaginalnog porođaja ili pobačaja, carskog reza, ali i tokom dojenja.[1] Postpartalna groznica se često definiše kao; febrilno stanje sa temperaturom većom od 38,0 °C, koje se obično manifestuje nakon prvih 24 sata, ili unutar prvih deset dana nakon porođaja ili pobačaja.[2][3]
Faktori rizika su; postraumatske infekcije (npr nakon carskog reza i epiziotomije), prisutnost određenih bakterija u vagini (kao što su Streptokokoke grupe B), prevremeno pucanje vodenjaka i produženo trajanje porođaja, manipulacija instrumentima u toku porođaja, porođaj van bolnice itd. Većina infekcija u porodiljskoj groznici izazvana je udruženim dejtvom većeg broja različitih vrsta bakterija. Ostali uzroci groznice su: upala dojki, infekcije mokraćnog sisitema i atelektaza. Ukupna stopa postporođajnih infekcija je oko 6,0% (sa intervalom pouzdanosti od 95%), i stopom učestalosti od 7,4%, nakon carskog reza i 5,5% nakon vaginalnog porođaja.
U srednjovekovnim bolnicama od nje je umiralo i do 80% porodilja (npr u Otelu Dju u Parizu).[4] Kako se u kratkom vremenskom periodu praćenja porodilje, do otpusta iz bolnice, ne može pouzdano utvrditi pojava infekcije, najveći broj oboljelih je u postporođajnom periodu. Prema jednoj studiji, u 94% slučajeva porodiljska groznica se dijagnostikuje nakon otpusta iz bolnice.[5]
U preaseptičkoj i preantibiotskoj eri porodiljska groznica karakterisala se visokom smrtnošću porodilja, od koje je umiralo i do 5 žena na 1.000 porođaja. Danas se njena pojava uspešno sprečava merama asepse i pravovremenim lečenjem antibioticima.
Istorijat
Prvi podaci o porodiljskoj groznici datiraju iz vremena Hipokrata: u prvom poznatom opis ove bolesti u Hipokratovim delima. U prvoj knjizi, epidemija, on opisuje slučaj koji se dogodio u Tasosu:
„ | Filinova supruga, koja je rodila kćerku...četrnaestog dana nakon porođaja dobila je groznicu...sa bolom u trbuhu, visom temperaturom, drhtavicom i delirijumom. Žena je umrla nakon dvadeset dana.[6] | ” |
Iako je bolest odavno poznata vekovima dugo nije bio utvrđen njen uzrok. o mogogućim etiopatogenetskim mehanizmima postojale su razne teorije na osnovu brojnih posmatranja, često nepotkrijepljene dokazima i spekulativne:
- Teorija o zadržavanju oslobađenog sekreta
- Sekreta koji se stvara u vagine u periodu od oko šest nedelja nakon porođaja, zbog zastoja u izlučivanju i procesa truljenja, vraća se u tkivima i krv, uzrokujući bol, groznicu i smrt žene. Patogenezu poremećaja po ovoj teoriji prati preterane gustoća krvi, koja ograničava protok ili dovodi do začepljenja krvnih sudova, što ograničava oticanje krvi iz materice.
- Teorija nečistoće u krvi
- Prema ovoj teoriji tokom devet meseci trudnoće, venski sistem karlice apsorbuju otrove koje proizvode fekalne materije. Uzrok akumulacije otrova pripisuje se materici, koja je uverćana i direktno vrši pritisak na ceva u svojoj okolini uzrokujući stagnacijeu crevnog sadržaja.
U 19. veku u porodilištima širom Evrope vladala je jedna od jatrogena katastrofa toga vremena, porodiljska groznica.[7] Prenos patogenih bakterija iz obdukcionih sala u bolnička porodilišta izazivala je visok mortalitet trudnica porodiljskom sepsom (ili porodiljskom groznicom). Ovu jatrogenu bolest i njenog uzročnika identifikovao je Ignasio Felipe Semelvajs, koji je i uveo u medicinsku praksu jednostavan metod dezinfekcije, pranje ruku dezinficijentnim sredstvom, i time spasao bezbroj života porodilja.
Epidemiologija
- Morbiditet/mortalitet
Sjedinjenim Američkim Državama, prema studiji sprovedenoj u 2001. godini; 5,5% vaginalnih poroda i 7,4% carskih rezova okončao se postporođajnom infekcijom. Ukupna stopa postporođajnih infekcije je 6,0%, dok endometritis čini gotovo polovinu infekcija porodilja nakon porođaja carskim rezom (3,4%). Mastitis i infekcije urinarnog trakta zajedno čine 5% svih infekcija nakon vaginalnog porođaja.[8]
Druga studija, takođe sprovedena u Sjedinjenim Državama, u desotogodišnjem periodu (1998-2008), utvrdila je da se; na oko 45 miliona hospitalizacija, sepsa kao komplikacija, javila u 1 slučaju na svakih 3.333 porođaja. Takođe u ovoj studiji, rizik za tešku sepsu bio je (1 slučaj na 10.823 porođaja) a sepse sa smrtnim ishodom (1 slučaj na 105.263 porođaja).[9]
- Smrtnost
Prognoza za postporođajne infekcije u 21. veku je dobra ako se pravovremeno započne sa odgovarajućom primenom terapije.
U većini studija stopa smrtnosti povezana je sa rasponom učestalosti infekcije (koja se kreće od 4-8%), i iznosi u proseku oko 0,6 smrtnih slučajeva majki na 100.000 živorođene dece.
Na osnovu podataka Centra za kontrolu i prevenciju bolesti u SAD, navedene infekcije čine oko 11,6% svih smrtnih slučajeva nakon; naredne trudnoće, kod živorođene, mrtvorođene dece ili vanmaterične trudnoće.[10]
- Rasa
Rizik od postporođajne infekcije urinarnog trakta u porastu je kod osoba crne rase; afroamerikanki, nativnih afroamerikanki, i hispano populacije.[11]
Etiopatogeneza
Nakon porođaja ženske genitalnije, koje su tokom trudnoće i porođaja proširene, imaju veliku „ogoljenu“ površinu, koja je izložena infekciji. Infekcija može biti ograničena na šupljine i zid materice, ili se može proširiti izvan nje i izazvati trovanje krvi (sepsu) ili druge bolesti. U uslovima kada je posle porođaja, smanjena otpornost organizma prema infekciji, materica pretvorena u jednu veliku ranu (nakon odvajanja posteljice), koju može da prati teško krvarenje, a na genitalnom traktu stvorene razderotine, unošenja uzročnika gnojenja tokom porođaja može biti posledica:
- carskog reza[12] ili epiziotomije
- rada sa nečistim (nesterilnim) instrumentima,[13]
- kada babica na rukama ili porodilja na genitalijama ili po koži ima gnojnu ranu ili upalu,
- rađanja ili pobačaja u stanu ili u porodilištima gde postoji zaraza erizipelom ili gnojnom angina.
- loše higijene buduće trudnica (pre porođaja), kada se mogu u matericu uneti uzročnici gnojenja. Dovoljno je da porođaj dugo traje ili da se porodilja prečesto pregledava, što može uzrokovati ekspanziju uzročnika gnojenja u šupljinu maternice a iz nje prodor patogene u krvni sistem, sa pojavom sepse.
Težina bolesti zavisi od virulencije mikroorganizma, otpornosti tkiva na njihovu invaziju, i opšteg zudravstvenog stanja žene. Najčešći uzročnici su: piogeni streptokok (Streptococcus pyogenes), stafilokok (čest stanovnik kožnih eflorescencija; bubuljica, čireva, i mnogih drugih pustuloznih-gnojnih erupcija), anaerobni streptokok (koji se razmnožava u devitalizovanim (mrtvim) tkivima (npr, nakon dugotrajnih intervencija instrumentima), ešerihija koli (Escherichia coli) i klostridijum (Clostridium welchii), stanovnici donjeg dela crevnog trakta), tetanus (Clostridium tetani).
Klinička slika
Bolest nastaje kod porodilja nekoliko dana nakon porođaja. Karakteriše je
- visoka temperatura, praćena groznicom i osećajem hladnoće
- loše opšte stanje, gubitak snage, opšta slabost i malaksalost
- bledilo kože
- pojava gnojavog sekreta iz materice (neprijatnog mirisa često sa znacima krvarenja).
- bolovi u donjem delu trbuha, koji je osjetljiv na palpaciju.
Ukoliko se bolest komplikuje zapaljenjem trbušne maramice javlja se defans (tvrd i napet trbušni zid), kao posledica akutnog peritonitisa
Dijagnoza
Laboratorijske analize
Laboratorijski analize imaju za cilj rasvjetljavanje težine bolesti kao i etiologiju infekcije. Lakši slučajevi mastitisa obično ne zahtijevaju laboratorijske testove. Infekcije rane i infekcije genitalnog trakta otežava da se utvrdi koliko je ona odgovorna za pojavu bolesti. Laboratorijske analize treba da obuhvate:
- Kompletna krvna slika
- Elektroliti
- Kultura krvi, ako se sumnja na sepsu
- Kompletna analiza mokraće, sa urinokulturama
- Bris grlića maternice ili kultura
- Bris raane
- Određivawe nivoa laktata, ako se sumnja na sepsu
- Određivanje faktora koagulacije, ako se sumnja na trombozu vena karlice, duboku vensku trombozu, plućnu embolije, ili invazivni tretman (npr, nakon hirurškog zahvata).
Imidžing pretrage
- Ultrazvuk
Ultrazvučni pregled karličnog predela može biti od pomoći u otkrivanju zaostalih proizvoda koncepcije, apscesa karlice, ili zaraženih hematoma.
- CT i MRT
Primenom kompjuterizovane tomografije ili magnetne rezonantne tomografije, može se postaviti dijagnoza septičke tromboze karlice.[14]
U nekim slučajevima, primena kontrastne kompjuterizovane tomografije, trbuha (abdomena) i karlice može biti od pomoći u diferencijalnoj dijagnozi, ako su prisutne druge bolesti u trbuhu/karlici, kao primarne infekcije koje nisu povezana sa trudnoćom (npr, apendicitis, kolitis).
Diferencijalna dijagnoza
U diferencijalnoj dijagnozai porodiljska groznica, treba imati u vidu sledeće bolesti:
- Upala slepog creva
- Apsces dojke
- Celulitis
- Tromboza dubokih vena
- Upalne bolesti karlice
- Pijelonefritis
- Tuboovariajalni apsces
- Infekcija urinarnog trakta
- Vaginitis
Ostali uslovi koje treba razmotri u diferencijalnoj dijagnozi bolesnice sa sumnjom na postporođajne infekcije uključuju sledeće:
- Endometritis
- Mastitis
- Zadržani proizvodi koncepcije
- Tromboza dubokih vena
- Plućna embolija
- Septički flebitis karlice
Terapija
Najvažniji postupci u prehospitanoj nezi u postporođajnih bolesnica sa sumnjom na infekciju je da se bolenici osigura adekvatna volumena fluida i odmah započne praćenje rada srca i primena kiseonika, i time spreči pojava sepse i šoka.[15]
Komplikacije
Klinički tok porodiljske groznice može se okončati sledećim komplikacijama:
- Ožiljne poromene
- Neplodnost
- Sepsa
- Septički šok
Izvori
- ^ "37". Williams obstetrics (24th ed.). McGraw-Hill Professional. 2014. pp. Chapter . ISBN 9780071798938. стр. 37..
- ^ Adair FL. The American Committee of Maternal Welfare, „Inc: The Chairman's Address.”. Am J Obstet Gynecol. 30: 868. 1935. .
- ^ Hiralal Konar: DC Dutta's Textbook of Obstetrics. JP Medical Ltd. 2014. стр. 432. ISBN 9789351520672. . .
- ^ Magner, Lois N. (1992). A history of medicine. New York: Dekker. стр. 257–258. ISBN 9780824786731. .
- ^ Yokoe DS, Christiansen CL, Johnson R, Sandu KE; et al. (Sep-Oct 2001). „Epidemiology of and Surveillance for Postpartum Infectious.”. Emerg Infect Dis. 7 (5): 837—41. Проверите вредност парамет(а)ра за датум:
|date=
(помоћ)CS1 одржавање: Експлицитна употреба et al. (веза)CS1 одржавање: Вишеструка имена: списак аутора (веза). Full Text. - ^ Sherwin B. Nuland, Il morbo dei dottori. La strana storia di Ignác Semmelweis, Edizioni Codice, Torino 2004 p.19
- ^ De la etiología, el concepto y la profilaxis de la fiebre puerperal. (Die Ätiologie, der Begriff und die Prophylaxis des Kindbettfiebers. Escrita en 1860, publicada en 1861)
- ^ Yokoe DS, Christiansen CL, Johnson R, Sandu KE; et al. (Sep-Oct 2001). „Epidemiology of and Surveillance for Postpartum Infectious.”. Emerg Infect Dis. 7 (5): 837—41. Проверите вредност парамет(а)ра за датум:
|date=
(помоћ)CS1 одржавање: Експлицитна употреба et al. (веза)CS1 одржавање: Вишеструка имена: списак аутора (веза). - ^ Bauer, M. E.; Bateman, B. T.; Bauer, S. T.; Shanks, A. M.; Mhyre, J. M. (октобар 2013). „Maternal sepsis mortality and morbidity during hospitalization for delivery: temporal trends and independent associations for severe sepsis”. Anesth Analg. 117 (4): 944—50. PMID 24023020. doi:10.1213/ANE.0b013e3182a009c3. CS1 одржавање: Формат датума (веза)
- ^ Chang, J.; Elam-Evans, L. D.; Berg, C. J.; Herndon, J.; Flowers, L.; Seed, K. A.; Syverson, C. J. (2003). „Pregnancy-related mortality surveillance--United States, 1991--1999”. Morbidity and Mortality Weekly Report. Surveillance Summaries (Washington, D.C. : 2002). 52 (2): 1—8. PMID 12825542.
- ^ Schwartz, M. A.; Wang, C. C.; Eckert, L. O.; Critchlow, C. W. (1999). „Risk factors for urinary tract infection in the postpartum period”. American Journal of Obstetrics and Gynecology. 181 (3): 547—553. PMID 10486462. doi:10.1016/s0002-9378(99)70491-6.
- ^ Hulton LJ, Olmsted RN, Treston-Aurand J, Craig CP (август 1992). „Effect of postdischarge surveillance on rates of infectious complications after cesarean section.”. Am J Infect Control. 20 (4): 198—201. CS1 одржавање: Вишеструка имена: списак аутора (веза)CS1 одржавање: Формат датума (веза). PubMed
- ^ Holbrook KF, Nottebart VF, Hameed SR, Platt R. Automated postdischarge surveillance for postpartum and neonatal nosocomial infections. Am J Med. 1991 Sep 16;91(3B):125S–130S. PubMed
- ^ Garcia, J.; Aboujaoude, R.; Apuzzio, J.; Alvarez, J. R. (2006). „Septic pelvic thrombophlebitis: Diagnosis and management”. Infectious Diseases in Obstetrics and Gynecology. 2006: 15614. PMC 1581461
. PMID 17485796. doi:10.1155/IDOG/2006/15614. .
- ^ Bauer ME, Bateman BT, Bauer ST; et al. (октобар 2013). „Maternal sepsis mortality and morbidity during hospitalization for delivery: temporal trends and independent associations for severe sepsis.”. Anesth Analg. 117 (4): 944—50. CS1 одржавање: Експлицитна употреба et al. (веза)CS1 одржавање: Вишеструка имена: списак аутора (веза)CS1 одржавање: Формат датума (веза).
Spoljašnje veze
- Streptococcus Group B Infections
- Bacterial Infections and Pregnancy
- Pathophysiology of Complicated Urinary Tract Infections
![]() | Molimo Vas, obratite pažnju na važno upozorenje u vezi sa temama iz oblasti medicine (zdravlja). |