Conversio Bagoariorum et Carantanorum
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/09/Conversio_Bagoariorum_et_Carantanorum.jpg/170px-Conversio_Bagoariorum_et_Carantanorum.jpg)
„Conversio Bagoariorum et Carantanorum“ („Преобраћење Бавараца и Карантанаца“) је латинска историја написана у Салцбургу 870-их година. Књига описује живот и каријеру оснивача Салцбурга свеца Руперта (ум. 710), посебно његов мисионарски рад у Баварској, и активности бискупа и опата у Салцбуршкој надбискупији. Завршава се кратком историјом Карантаније.
Дело је можда написао сам Адалвин лично, тадашњи надбискуп Салцбурга. Намера му је била да се Лудвигу Немачком пружи посебна историјска перспектива о недавном сукобу мисионарства из Салцбурга и оног који су спроводила браћа Ћирило и Методије, који су проповедали нову религију међу словенским народима Велике Мораве и Паноније. Три рукописа се односе на цркву посвећену Прибину која се налазила на поседу у његовом власништву под називом Нитрава.
Референце
- Wolfram, Herwig, ур. (1979). Conversio Bagoariorum et Carantanorum. Vienna: Böhlau.
- Bartoňková, Dagmar; et al., ур. (1969). „Libellus de conversione Bagoariorum et Carantanorum (i.e. Conversio)”. Magnae Moraviae fontes historici III. Prague: Statni pedagogicke nakl.
Литература
- Lošek, Fritz (1997). Die Conversio Bagoariorum et Carantanorum und der Brief des Erzbischofs Theotmar von Salzburg. MGH Studien und Texte. 15. Hannover.
- Lošek, Fritz (1985). „Philologisches zur Conversio Bagoariorum et Carantanorum”. Ур.: Herwig Wolfram; Andreas Schwarcz; Herwig Friesinger; Falko Daim. Die Bayern und ihre Nachbarn. Berichte des Symposions der Kommission für Frühmittelalterforschung. 1. Vienna. стр. 255—68.
- Nótári, Tamás (2005). Források Salzburg kora középkori történetéből (Извори из раносредњовековне историје Салцбурга). Szeged: Lectum Kiadó. ISBN 963-86649-6-7. Hungarian.
- Nótári, Tamás (2000). „Conversio Bagoariorum et Carantanorum”. Aetas. 15 (3): 93—111.
- Wolfram, Herwig (1995). Salzburg, Bayern, Österreich. Die Conversio Bagoariorum et Carantanorum und die Quellen ihrer Zeit. Mitteilungen des Instituts für Österreichische Geschichtsforschung. 31. Vienna and Munich.