Stația de emisie de la Bod
Acest articol sau această secțiune are bibliografia incompletă sau inexistentă. Puteți contribui prin adăugarea de referințe în vederea susținerii bibliografice a afirmațiilor pe care le conține. |
Stația de emisie de la Bod | |
![]() Cei trei piloni ai stației de emisie Bod (în spatele febricii de zahăr) | |
Clădire | |
---|---|
Oraș | Bod ![]() |
Țară | ![]() ![]() |
Coordonate | 45°45′17″N 25°36′24″E / 45.75472222°N 25.60666667°E ({{PAGENAME}}) |
Modifică date / text ![]() |
Stația de emisie Bod este numele singurei stații de emisie pe unde lungi(en)[traduceți] din România. A fost proiectată de inginerul Gheorghe Cartianu-Popescu și construită între anii 1933 și 1934 la Bod, după ce inițial fusese prevăzut un amplasament lângă Feldioara. Inventatorul Guglielmo Marconi a venit special de la Londra la Brașov, pentru a asista la instalarea emițătorului inventat de el.
Istoric
Stația a fost pusă în funcțiune în 1935, iar emițătorul pe 1 ianuarie 1936, la ora aceea fiind cel mai puternic din România și din estul Europei. Pe atunci studiourile de radio se aflau la Bod, ulterior fiind mutate în capitală.
La 1 ianuarie 1936 a fost pus în funcțiune emițătorul de 150 kW. În deschiderea programului s-a transmis mesajul regal de Anul Nou, urmat de cuvântul subdirectorului Gheorghe D. Mugur. La 13 aprilie 1936 s-a început emisia pe doua programe: Radio București și Radio România Bod. În toamna anului 1936 a intrat în funcțiune un cablu radiofonic subteran Bod-București cu o stație de amplificare la Vrăjitori-Câmpina.
În 1940, la cedarea forțată a Ardealului, postul de emisie de la Bod a transmis o înregistrare a clopotelor bisericilor transilvănene, care a fost însă cenzurată de către Palat la numai 10 minute de la începere. De asemenea, prin stația de la Bod au fost transmise toate comunicatele importante din timpul războiului, inclusiv mesajul regelui către țară, în seara de 23 august 1944, primit de la București prin telefon.
În 1965, emițătorul englezesc a fost înlocuit cu unul fabricat în Franța, prototip Thomson-Houston, având o putere de 1.200kW. Din 2003 este instalat noul emițător, „Harris”, bazat pe tranzistoare și tehnologie digitală de modulare cu o putere de 200 kW. Deși are puțin sub 20 % din puterea sa inițială, acesta acoperă toată țara, putând fi recepționat practic în toată România, dar și în țările din jur. Pe timp de noapte, semnalul său poate fi recepționat în toată Europa, mai ales că majoritatea țărilor au închis emițătoarele cu modulație în amplitudine (atât cele de unde medii cât și cele de unde lungi). Polonia este una din singurele țări în care mai funcționează un emițător de unde lungi, de mare putere, pe frecvență de 225 kHz.
În prezent funcționează pe frecvența de 153 kHz (155 kHz între 1965 și 1986, și 160 kHz până în 1965) în unde lungi cu puterea de 200 kw si 1197 khz în unde medii, la o putere de circa 14 kw. Difuzează între orele 4 și 20 GMT Antena Satelor și România Actualități între orele 20 și 4 GMT.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4f/Height_diagram1.gif/7500px-Height_diagram1.gif)
Vezi și
Legături externe
![]() | Portal Țara Bârsei |
- Imagini - Statia de emisie, uzina, piloni, imprejurimi si ceva imagini foarte vechi Arhivat în , la Wayback Machine.
- ICI: Gheorghe Cartianu Popescu
- Monitorul Expres (27 iulie 2006): „Fabrica de unde”, articol de Camelia Onciu
- Catalog de stații
- Poze cu antena și aparatura de la stație