Nanocar
Acest articol sau secțiune are mai multe probleme. Puteți să contribuiți la rezolvarea lor sau să le comentați pe pagina de discuție. Pentru ajutor, consultați pagina de îndrumări.
Nu ștergeți etichetele înainte de rezolvarea problemelor. |
Nanocar | |
![]() Nanocar cu fulerene C60 pe post de roți[1] | |
Sunt folosite unitățile SI și condițiile de temperatură și presiune normale dacă nu s-a specificat altfel. | |
Modifică date / text ![]() |
Nanocarul este o moleculă concepută în 2005 la Universitatea Rice din Houston de un grup condus de profesorul James Tour(en)[traduceți]. În ciuda numelui, nanocarul original nu conține un motor molecular, prin urmare, nu este cu adevărat o mașină. Mai degrabă, a fost conceput pentru a răspunde la întrebarea cum se mișcă fulerenele pe suprafețele metalice; mai exact, dacă se rostogolesc sau alunecă (se rostogolesc).
Note
- ^ Shirai, Y.; et al. (). „Directional Control in Thermally Driven Single-Molecule Nanocars”. Nano Lett. 5 (11): 2330–34. Bibcode:2005NanoL...5.2330S. doi:10.1021/nl051915k. PMID 16277478.
![]() | Acest articol din domeniul chimiei este un ciot. Puteți ajuta Wikipedia prin completarea lui. |