Kasimov
Acest articol sau această secțiune are bibliografia incompletă sau inexistentă. Puteți contribui prin adăugarea de referințe în vederea susținerii bibliografice a afirmațiilor pe care le conține. |
Kasimov | |||
Касыйм | |||
— entitate administrativ-teritorială a Rusiei și oraș[*] — | |||
| |||
![]() Kasimov (Rusia) Poziția geografică în Rusia | |||
Coordonate: 54°57′30″N 41°23′50″E ({{PAGENAME}}) / 54.958333333333°N 41.397222222222°E | |||
---|---|---|---|
Țară | ![]() | ||
Regiune | ![]() | ||
Atestare | ![]() | ||
Suprafață | |||
- Total | 20 km² | ||
Altitudine | 100 m.d.m. | ||
Populație (2023) | |||
- Total | 27.821 locuitori | ||
Fus orar | UTC+4 | ||
Cod poștal | 391300 | ||
Prefix telefonic | 49131 | ||
Prezență online | |||
GeoNames ![]() | |||
Modifică date / text ![]() |
Kasimov (Касимов în rusă, Qasím în tătară) este un oraș în regiunea Riazan în Rusia, și centrul administrativ a districtului Kasimovsky. Orașul este situat pe malul stâng a râului Oka și a avut o populație de 38.000 de locuitori în 2000.
Istorie
Orașul a fost fondat în 1152 de Iuri Dolgoruki sub numele Grodeț, mai târziu cunoscut ca Gorodeț Meșciorski (Городец Мещёрский în rusă). În 1376, localitatea a fost distrusă de invadatori tătaro-mongoli, dar a fost în curând reconstruită sub numele Novîi Nizovoi (Новый Низовой în rusă). În 1452, marele cneaz al Moscovei Vasili al II-lea a cedat orașul hanului Qasim, fiul primului han al Kazanului, Ulugh Mohammat. După 1471, sub domnia tătară, orașul a fost cunoscut sub numele Qasím. A rămas capitala hanatului Qasím până în 1681, când acest hanat a fost reintegrat în Rusia.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/00/Shahghali.jpg/200px-Shahghali.jpg)
Un grup de tătari s-a reașezat în Kasimov în secolul al XV-lea. Ei vorbeau dialectul mișar a limbii tătare. Din secolul al XIII-lea, Kasimovul a fost un centrul islamic important în regiune și astăzi se află aici o moschee din 1467 și mausoleul hanilor Șahgali și Afgan Mohammad. Deși istoria sa a fost influențată de tătari, astăzi populația vorbitoare de limba tătară numără doar 500 de locuitori, mai puțin decât cei 2.000 în anul 1910.
Populație istorică