Jacques Balmat
Jacques Balmat | |
![]() | |
Date personale | |
---|---|
Născut | [1] ![]() Chamonix, Auvergne-Rhône-Alpes, Franța ![]() |
Decedat | septembrie 1834 (72 de ani) ![]() Grand mont Ruan(d), Cantonul Valais, Elveția ![]() |
Cetățenie | Kingdom of Sardinia[*][[Kingdom of Sardinia (kingdom from 1720 to 1861)|]] ![]() |
Ocupație | alpinist[*] mountain guide[*][[mountain guide (mountaineering expert who guides travellers or other mountaineers on their path)|]] amateur geology[*][[amateur geology (non-professional study of rocks)|]] explorator ![]() |
Limbi vorbite | limba franceză ![]() |
Modifică date / text ![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/79/Jacques_Balmat_2.jpg/140px-Jacques_Balmat_2.jpg)
Jacques Balmat (n. , Chamonix, Auvergne-Rhône-Alpes, Franța – d. septembrie 1834, Grand mont Ruan(d), Cantonul Valais, Elveția) a fost alpinist și călăuză montană în Savoia, născut ca cetățean al Regatului Sardiniei.
Biografie
Născut în valea Chamonix, a fost vânător de capre sălbatice și colecționar de cristale. El a efectuat prima ascensiune a vârfului Mont Blanc împreună cu medicul Michel-Gabriel Paccard la 8 august 1786. Pentru această realizare, regele Victor Amadeus al III-lea al Sardiniei i-a acordat titlul onorific le Mont Blanc.
După ascensiunea reușită, Balmat a primit premiul promis cu 25 de ani în urmă de Horace-Bénédict de Saussure primului om care va urca pe Mont Blanc. La 3 august 1787 a urcat vârful din nou, împreună cu de Saussure și alți 16 oameni.
În timpul războaielor napoleoniene, Savoia a trecut sub control francez, iar Jacques Balmat a devenit membru al consiliului comunei. A efectuat o tentativă nereușită de a introduce oile merinos în valea Chamonix.[2]
Balmat a fost criticat pentru relatarea autobiografică a ascensiunii, publicată ulterior în engleză sub titlul Jacques Balmat or The First Ascent of Mont Blanc: A True Story,[3] în care rolul doctorului Paccard a fost minimalizat. Milner a descris relatarea lui Balmat ca fiind „cețos de romantică și în mare parte fictivă” și a citat patru analiști ai istoriei alpinismului care au găsit erori în versiunea relatată de Balmat.[4]
Shipton l-a descris pe Balmat ca fiind „lăudăros și îngâmfat” și a spus că „are un caracter vanitos și răutăcios. Succesul i s-a urcat la cap și în curând a început să amplifice rolul jucat de el.”[5]
Balmat a murit după ce a căzut de pe o stâncă în timp ce căuta aur în valea Sixt în 1834.[3]
Note
- ^ a b Autoritatea BnF, accesat în
- ^ Milner, C. Douglas (). Mont Blanc and the Aiguilles. Londra: Robert Hale Limited. p. 28.
- ^ a b Oxley, T. Louis (). Jacques Balmat or The First Ascent of Mont Blanc: A True Story. Londra: Kerry & Endean. Accesat în .
- ^ Milner, C. Douglas (). Mont Blanc and the Aiguilles. Londra: Robert Hale Limited. p. 16.
- ^ Shipton, Eric (). Mountain Conquest. New York: American Heritage Publishing Co. pp. 21–28.
![Commons](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)