Călinești, Prahova
Acest articol sau această secțiune are bibliografia incompletă sau inexistentă. Puteți contribui prin adăugarea de referințe în vederea susținerii bibliografice a afirmațiilor pe care le conține. |
Călinești | |
— sat — | |
![]() | |
![]() ![]() Călinești Călinești (România) | |
Coordonate: 45°01′08″N 25°46′53″E ({{PAGENAME}}) / 45.01877°N 25.781365°E | |
---|---|
Țară | ![]() |
Județ | ![]() |
Comună | ![]() |
SIRUTA | 133367 |
Populație (2021)[1] | |
- Total | 424 locuitori |
Fus orar | EET (+2) |
- Ora de vară (DST) | EEST (+3) |
Cod poștal | 107257 |
Prezență online | |
GeoNames ![]() | |
Modifică date / text ![]() |
Călinești este un sat în comuna Florești din județul Prahova, Muntenia, România. În trecut aici a trăit o importantă comunitate de albanezi, care a fost însă asimilată de localnicii români.
Istoric
La 12/24 martie 1595, Giovanni de Marini Poli, trimisul în țările române al împăratului Rudolf II de Habsburg, într-un mesaj din Alba Iulia către Bartolomeu Pezen, consilier imperial la Curtea din Viena, înștiința că Mihai Viteazul a permis unui grup de 15.000 de albanezi (bărbați cu familiile lor) să se stabilească în Țara Românească.
Acesta este considerat primul document care atestă începutul existenței pe teritoriul românesc a unei comunități de sorginte etnică albaneză. În următoarele două secole, documentele au făcut referire la arnăuți și negustori albanezi, la domniile voievozilor din familia Ghica și la aceea a domnitorului Moldovei, Vasile Lupu, zis Albanezul (1634-1635).
În 1602, domnitorul Simion Movilă a confirmat printr-un act privilegiile acordate de Mihai Viteazul albanezilor împământeniți în satul Călinești, județul Prahova, scutindu-i de biruri și alte dări pe o perioadă suplimentară de zece ani.[necesită citare]
La sfârșitul secolului al XIX-lea, satul Călinești era reședința unei comune formate din el, satul Cătina și satul Siliștea Dealului (ultimul aflat astăzi în comuna Filipeștii de Pădure. Comuna Călinești avea 605 locuitori, o biserică datând din timpul lui Matei Basarab și o capelă a Mariei Cantacuzino, două mori pe Prahova și o școală datând din 1970 în care învățau 52 de elevi (din care o singură fată).[2] Ea a fost desființată în 1968, satele ei fiind împărțite între comunele Florești și Filipeștii de Pădure.[3]
La recensământul din 2002, în comuna Florești nu locuia niciun chinez.[4]
Note
- ^ „Recensământul Populației și al Locuințelor 2002 - populația unităților administrative pe etnii”. Kulturális Innovációs Alapítvány (KIA.hu - Fundația Culturală pentru Inovație). Arhivat din original la . Accesat în .
- ^ Lahovari, George Ioan (). „Călinești, comună rurală, pl. Filipești”. Marele Dicționar Geografic al Romîniei. 2. București: Stab. grafic J. V. Socecu. p. 264.
- ^ Stoian, Gabriel (). Dicționar geografic al județului Prahova. Ploiești - Mileniul III. p. 89-90.
- ^ „Rezultatele recensământului din 2002 pentru comuna Florești, Prahova”. Centrul de Resurse pentru Diversitate Etnoculturală.
Vezi și
|