Uruinimgina
Uruinimgina | |||
---|---|---|---|
![]() Fragment av reformene. | |||
Født | ca. 25. århundre f.Kr.![]() Mesopotamia | ||
Beskjeftigelse | Monark ![]() | ||
Embete |
| ||
Uruinimgina på Commons |
Uru-inim-gina, Uruinimgina, Urukagina eller Uru-Ka-gina (det nedtegnede navn er blitt noe forskjellig tolket) var fyrste i den sumeriske bystaten Lagasj omkring 2351 f.Kr.-2340 f.Kr. og er fremfor alt kjent for en skrift som i første person redegjør for politiske og juridiske reformer som skal ha blitt initiert av Uru-inim-gina.
Kjennetegnende for hans antagelig rundt syv år lange styre, var rivaliseringen med Lugal-Zagesi (Lugalzagisi) av Umma. Historisk betydelig var Urukaginas lovreformer: «Med støtte fra Ningirsu» (det vil si byguden for Lagasj) ble gamle bruk forkastet og en ny ordning innført. Først ble herskerens prerogativer overfor templene reversert. Innbyggerne ble løst fra en rekke gjeldsslavebånd og det ble forbudt for høyererangerende i samfunnet å utbytte samfunnets svake.
Sosialhistorisk bemerkelsesverdig er avskaffelsen av biandri (en kvinnes ekteskap med to menn), noe som viser at sumererne en gang praktiserte polyandri (flermanneri), og at dette etterhvert ble avvist som frastøtende.
I en selvbeskrivelse kaller han sen beskytter av enker og foreldreløse.
Men i forgrunnen for hans dekreter står skattelette og gjeldssanering.
Urukaginas kom til sin avslutning da Lugalzagisi av Umma lot byen Lagasj ødelegge og ødela tempelet. Denne helligbrøde beklaget Urukagina i en innskrift med ordene:
- «Måtte denne ugjerning, begått av Lugalzagisi, ensi av Umma, gudinnen Nisaba bære på sin nakke.»
Lagasj skulle imidlertid få en ny blomstringstid senere, etter akkadherredømmets tid, særlig under Gudea av Lagasj, ca. 2144–2124 f.Kr.
Litteratur
- Michael Aulfinger: Urukagina, der gerechte König. Edition Nove, Neckenmarkt 2007, ISBN 978-3-85251-246-4.
- Su-Kyung Huh: Studien zur Region Lagaš. Von der Ubaid- bis zur altbabylonischen Zeit. Ugarit-Verlag, Münster 2008, ISBN 978-3-86835-003-6.
- Paul Toscanne: Les cônes d'Urukagina. Leroux, Paris 1903.