Short Solent
Short Solent | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Informasjon | |||
Rolle | Flybåt, passasjerfly | ||
Produsent | Short Brothers | ||
Produsert | 1945-1947 | ||
Passasjerer | 34 | ||
Mannskap | 7 | ||
Utviklet fra | Short Seaford | ||
Videreutviklet til | . | ||
Spesifikasjoner | |||
Lengde | 26,70 m | ||
Høyde | 40,45 m | ||
Vingespenn | 34,30 m | ||
Vingeareal | 138.1 m² | ||
Egenvekt | 21 670 kg | ||
Vekt (lastet) | 35 400 kg | ||
Motorer | Bristol Hercules 637, stjernemotorer | ||
Topphastighet | 440 km/t | ||
Marsjfart | 393 km/t | ||
5 200 m | |||
Rekkevidde | 2 900 km | ||
Klatrefart | . m/min |
Short S. 45 Solent var et passasjer sjøfly bygget av Short Brothers sent på 1940-tallet. Det var utviklet fra Short Seaford som tgjen var utviklet fra Short Sunderland, et militært sjøfly som ble bygget under andre verdenskrig, og brukt til ubåt patruljering i krigens siste år.
Den første Solent fløy i 1946. Førstehåndsbrukere av Solent var BOAC og TEAL. Produksjonen opphørte i 1949. Second-hand fly var i bruk frem til 1958 hos flere mindre selskaper, slik som Aquila Airways.
Utvikling og bruk
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/32/Short_Solent_at_Poole.jpg/250px-Short_Solent_at_Poole.jpg)
Short S.45 Solent var en høyvinget en-dekker flybåt, bygget i aluminium. Den var utstyrt med fire Bristol Hercules motorer, men noen få ble senere utstyrt med større og kraftigere Bristol Centaurus stjernemotorer
Solent 2 som ble tatt i bruk av BOAC kunne frakte 34 passasjerer med 7 manns besetning. Mellom 1948 og 1950, opererte BOAC sine Solents på en rute mellom Southampton og Johannesburg en rute som gikk sydover langs Nilen og over Øst-Afrika. Turen tok fire dager, inkludert overnattinger. Siste flyvning gikk fra Southampton den 10. november 1950, og med det opphørte BOACs flyvninger med flybåter.
Tasman Empire Airways Limited (TEAL) hadde fem Solent 4s i bruk mellom1949 og 1960 i trafikk mellom Sydney, Fiji og Auckland. Den siste TEAL Solent ble fløyet mellom Fiji og Tahiti den 14. september 1960 TEAL Solents kunne frakte 45 passasjerer og hadde en stor grad av plass og luksus, sammenlignet med datidens landbaserte fly.
Flere Solents ble brukt av Aquila Airways, et privat britisk selskap på dets ruter mellom Southampton og Madeira og Kanariøyene. De brukte tidligere BOAC og TEAL maskiner. Selskapet hadde et uhell med sine fly. Den 15. november 1957 havarerte en Solent 3 på Isle of Wight etter at to motorer falt ut Havariet førte til at 45 av de 58 som var ombord mistet livet. All bruk at flybåter i passasjertrafikk på De britiske øyer opphørte 30. september 1958 da Aquila Airways suspenderte sine Madeira tuter.
Operatører
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1a/Short_Solent_At_The_MOTAT.jpg/250px-Short_Solent_At_The_MOTAT.jpg)
Trans-Oceanic Airways
Tasman Empire Airways Limited (TEAL)
Aquila Airways
British Overseas Airways Corporation
South Pacific Airlines
Museumsfly
Av de 23 Solentes som var blitt bygget. eller ombygget fra Short Seaford finnes det to igjen som museumsfly:
- En Solent, Mk IV tidligere brukt av TEAL på Coral Route mellom det sørlige Stillehavet (Oseania) og New Zealand, har blitt restaurert og er bevart på Transportmuseet i Auckland.
- En tidligere BOAC-eiet Solent 3, senere eiet av Howard Hughes, har blitt tatt vare på og finnes på flymuseet i Oakland, California.
Eksterne lenker
- Tasman Empire Airways Limited Arkivert 27. august 2005 hos Wayback Machine.
- Century of Flight