Mons Ivar Mjelde
![Rediger på Wikidata](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8a/OOjs_UI_icon_edit-ltr-progressive.svg/10px-OOjs_UI_icon_edit-ltr-progressive.svg.png)
Haus på Osterøy
![Rediger på Wikidata](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8a/OOjs_UI_icon_edit-ltr-progressive.svg/10px-OOjs_UI_icon_edit-ltr-progressive.svg.png)
Kniksenprisen for årets angrepsspiller (1996)
Kniksenprisen for årets trener (2007)
Mons Ivar Mjelde (født 17. november 1967 på Haus på Osterøy) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller.
Han har tidligere vært trener for Fredrikstad Fotballklubb, Start, Brann, Bryne og Valestrand Hjellvik.[2]
Bakgrunn
Mjelde, som er født på Osterøy utenfor Bergen, spilte for klubbene Hausvik, Moster, Brann, Bryne, Lillestrøm og Austria Wien i Østerrike, før han dro tilbake til Norge og Brann i 1996. Han avsluttet spillerkarrieren med to måneder på utlån til Sogndal i 2001, før han ble trener. Han overtok som hovedtrener i Brann uten å ha gjennomført formell opplæring, men har senere fullført NFFs trenerutdanning.
Mjelde er utdannet lærer.
Karrière som spiller
I 1992 scoret han to mål i cupfinalen, men Lillestrøm tapte 2–3 mot Rosenborg. I 1993 ble Mjelde toppscorer i eliteserien med 19 mål for Lillestrøm. I 1996 fikk han Kniksenprisen som Årets angriper, etter å ha scoret 19 mål på 15 seriekamper for Brann.
Mons Ivar Mjelde spilte tre landskamper og scoret to mål for det norske landslaget.
Karrière som trener
Brann
Sommeren 2001 la Mjelde opp som aktiv fotballspiller og gikk inn i trenerapparatet i Brann. I januar 2003 overtok Mjelde som hovedtrener etter at islendingen Teitur Thordarson trakk seg.
Mjelde vant sin første tittel som trener i 2004 da Brann vant cupen. Samme år ledet han laget til 3.-plass i eliteserien. I 2005-sesongen endte Brann på 6.-plass, før de i 2006 igjen var på pallen med 2.-plass.
I sesongen 2007 førte Mjelde Brann til seriegull for første gang på 44 år. For prestasjonen ble Mjelde tildelt Kniksenprisen som årets trener. I tillegg til dette ble han også kåret til «Årets trener» av Trenerforeningen. I tillegg til suksessen i den hjemlige ligaen førte han Brann videre fra gruppespillet i UEFA-cupen. Mjeldes kontrakt med Brann utløp den 31. desember 2008.
Den 15. mai 2008 innkalte Brann til pressekonferanse og meddelte at Mjelde hadde akseptert forlengelse av kontrakten ut sesongen 2010. Sportsdirektør Roald Bruun-Hanssen begrunnet forlengelsen med at resultatene Mjelde hadde oppnådd i sin tid som hovedtrener talte for seg selv, og at klubben hadde tro på at han kan fortsette suksessen i årene som kom. Etter en rekke svake resultater ble det innkalt til pressekonferanse 7. oktober 2008. Mjelde stilte sin plass til disposisjon, men ble bedt om å lede laget ut sesongen.
Bryne
Etter å ha vært ute av medias søkelys siden sesongslutt i november 2008, havnet Mjelde igjen i fokus. I begynnelsen av juni 2009 ble det kjent at Mjelde hadde inngått kontrakt som trener for Bryne. Bryne lå på dette tidspunkt på direkte nedrykksplass i 1. divisjon. I sin debutkamp mot rivalene Stavanger vant Bryne 2–0.
Mange var overrasket over at Mjelde takket ja til en såpass liten klubb etter å ha ledet Brann til seriegull. Mjelde selv begrunnet valget med at avstanden fra familien ikke var større enn at det gikk an å pendle, samt at han har et personlig forhold til klubben etter å ha vært der som spiller tidligere i karrièren. Bryne sikret seg ny kontrakt i 1. divisjon under Mjeldes ledelse.
Etter siste kampen mot Moss kunngjorde Mjelde at han ikke ønsket å fortsette som trener i Bryne.
Start
Etter et kort opphold i Valestrand Hjellvik overtok Mjelde jobben som Starttrener 12. juli 2011 etter at Knut Tørum trakk seg fra jobben. Partene var enige om en avtale på 4,5 år ut 2015-sesongen.[3] Laget vant bare tre av de siste 15 kampene i sesongen under Mjeldes ledelse og rykket ned til 1. divisjon, men kom på andreplass i 2012-sesongen og rykket opp igjen. I 2013 kom laget på niendeplass etter en sterk høstsesong og tolvteplass i 2014.
Sommeren 2015 ble det gjort kjent at Mjelde ville forlate Start etter sesongslutt.[4] Likevel ble han løst fra kontrakten allerede i september etter sju strake tap.[5]
Meritter
Som spiller:
- Kniksenprisen som årets angrepsspiller 1993 og 1996
Som trener for Brann:
- Norgesmester 2004
- Gull i Eliteserien 2007
- Sølv i Eliteserien 2006
- Bronse i Eliteserien 2004
- Kniksenprisen som årets trener 2007
Han ble i 2007 årets bergenser i en kåring i regi av Bergensavisen.
Landskamper
Nr. | Dato | Hjemmelag | Resultat | Bortelag | Arena | Mål | Bytte | Merknader |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
1 | 1993-08-1111. august 1993 | Færøyene ![]() | 0–7 | ![]() | Svangaskarð, Toftir | 2 | Ut | Vennskapskamp |
2 | 1994-04-2020. april 1994 | Norge ![]() | 0–0 | ![]() | Ullevaal stadion, Oslo | Ut | Vennskapskamp | |
3 | 1995-07-2222. juli 1995 | Norge ![]() | 0–0 | ![]() | Ullevaal stadion, Oslo | Vennskapskamp |
Referanser
Kilder
- brann.no: «Branns hovedtrenere siden 1960»
Eksterne lenker
- (en) Mons Ivar Mjelde – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) Mons Ivar Mjelde på Internet Movie Database
- (en) Mons Ivar Mjelde – Transfermarkt
- (en) Mons Ivar Mjelde – Transfermarkt (manager)
- (en) Mons Ivar Mjelde – national-football-teams.com
- (en) Mons Ivar Mjelde – FootballDatabase.eu
- (en) Mons Ivar Mjelde – EU-Football.info
- (no) Mons Ivar Mjelde – Norges Fotballforbund
- (en) Mons Ivar Mjelde – FBref
Forgjenger | Hovedtrener for Sportsklubben Brann 2003–2008 | Etterfølger |
- v
- d
- r
- 1963: Eriksen
- 1964: Stavrum
- 1965: H. Berg
- 1966: Kristoffersen
- 1967: Iversen
- 1968: Iversen
- 1969: Iversen
- 1970: Pettersen
- 1971: Fuglset
- 1972: Solberg og Vold
- 1973: Karlsen
- 1974: O. Berg
- 1975: Dokken
- 1976: Fuglset
- 1977: Johannessen
- 1978: Lund
- 1979: Iversen
- 1980: Dokken
- 1981: Pål Jacobsen
- 1982: Granerud og Johannessen
- 1983: Nysæter
- 1984: Brandhaug
- 1985: Andersen
- 1986: Seland
- 1987: Fjærestad
- 1988: Fjørtoft
- 1989: Jakobsen
- 1990: Dahlum
- 1991: Løken
- 1992: Kaasa
- 1993: Mjelde
- 1994: Brattbakk
- 1995: Brattbakk
- 1996: Brattbakk
- 1997: Rushfeldt
- 1998: Rushfeldt
- 1999: Lange
- 2000: Helstad
- 2001: Helstad, Johnsen og Zane
- 2002: Brattbakk
- 2003: Brattbakk
- 2004: Johnsen
- 2005: Årst
- 2006: Nannskog
- 2007: Helstad
- 2008: Nannskog
- 2009: Prica
- 2010: Fall
- 2011: Mos Abdellaoue
- 2012: Kovács og Ondrášek
- 2013: Johnsen
- 2014: Kjartansson
- 2015: Søderlund
- 2016: Gytkjær