Mohamed ElBaradei
Mohamed ElBaradei | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 17. juni 1942[1][2][3]![]() Kairo | ||
Beskjeftigelse | Politiker, diplomat, jurist, menneskerettsaktivist ![]() | ||
Embete |
| ||
Akademisk grad | Ph.d. | ||
Utdannet ved | Universitetet i Kairo New York University School of Law | ||
Far | Mostafa ElBaradei | ||
Parti | Constitution Party | ||
Nasjonalitet | Egypt | ||
Utmerkelser | 17 oppføringer Nobels fredspris (2005) (sammen med: Det internasjonale atomenergibyrået)[4][5] Stort fortjenstkors med stjerne og skulderbånd av Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden (2010) Indira Gandhi-prisen (2008) Four Freedoms Award - Freedom Medal (2006)[6] Steiger Award Delta-prisen for global forståelse James Parks Morton Interfaith Award Storbånd av Nilens orden Honorary doctor of the Tsinghua University (2006)[7] Francysk Skaryna-ordenen (2006) Æresdoktor ved Kairos Universitet Æresdoktor ved University of Maryland Æresdoktor ved Universitetet i Firenze Honorary Doctorate of University of Buenos Aires Æresdoktor ved Trinity College, Dublin Algerian National Order of Merit, Atheer rank Det russiske utenriksdepartements medalje for bidrag til internasjonalt samarbeid | ||
Mohamed ElBaradei på Commons |
![]() |
Nobels fredspris 2005 |
Mohamed El-Baradei, arabisk: محمدالبرادعئ, (født 17. juni 1942 i Kairo i Egypt) er en egyptisk jurist og diplomat som fra 1. desember 1997 til 30. november 2009 var generaldirektør i Det internasjonale atomenergibyrået (IAEA). Fra 14. juli 2013 var han i en overgangsfase Egypts visepresident med ansvar for utenrikspolitikk.[8][9] Han trakk seg fra denne posisjonen allerede den 14. august 2013, i protest mot at egyptiske sikkerhetsstyrker hadde gått til angrep på tilhengere av den avsatte presidenten Mohammed Mursi, med den følge at et stort antall Mursi-tilhengere mistet livet. Ifølge landets helsemyndigheter ble 149 mennesker drept og 875 skadet da sikkerhetsstyrkene slo til mot demonstranter på Universitetet i Kairo og andre steder, mens Muslims Brorskap hevdet at over 300 av organisasjonens tilhengere hadde blitt drept.[10]
I november 2014 tok han offentlig avstand fra den sittende regjeringen, og uttalte at Egypt ikke lenger kunne kalles et demokrati.[11]
Bakgrunn og tidlig karriere
El-Baradei har juridisk utdannelse fra universitetet i Kairo 1962 og New York University School of Law (1974).
Hans diplomatiske karriere tok til i 1964 da han begynte i den egyptiske utenrikstjeneste. Han var i to perioder tilknyttet Egypts representasjon ved FN-kontorene i New York og i Genève.
Arbeid i IAEA
Fra 1984 har El-Baradei vært tilknyttet Det internasjonale atomenergibyrået. Før han i 1997 ble organisasjonens generalsekretær, var han dets juridiske rådgiver (1984-1993) og assisterende generaldirektør for eksterne relasjoner (1993–1997).
USA var kritisk til El-Baradei på grunn av hans syn på Irak-konflikten. El-Baradei og IAEA mente våpeninspeksjonene burde fortsette; USA ville ikke vente lenger og gikk til angrep.
Nobels fredspris 2005
Den 7. oktober 2005 ble det bekjentgjort at Mohamed El-Baradei sammen med IAEA ville motta årets Nobels fredspris. Den Norske Nobelkomite ga som begrunnelse «deres arbeid for å hindre at kjernefysisk energi blir brukt til militære formål». IAEA har konsentrert seg om kampen for å redusere kjernevåpen med sikte på å avskaffe disse våpnene. At lite er oppnådd på dette feltet gjør arbeidet enda viktigere. Internasjonalt samarbeid på dette feltet er avgjørende for en god og stabil verden, sa Nobelkomitéens formann, professor Ole Danbolt Mjøs, ved offentliggjøringen.
Visepresident 2013
Mohamed El-Baradei var sommeren 2013 på tale som Egypts statsminister, men planene om dette strandet på politisk motstand.[9]. El-Baradei ble i stedet utnevnt som landets visepresident med internasjonale forbindelser som et særlig arbeidsområde.
Forslag til grunnlovsendringer i 2019
I februar 2019 gikk El-Baradei ut i sosiale medier og oppfordret politiske grupperinger i Egypt til å engasjere seg til støtte for demokratiet i parlamentets debatt om foreslåtte grunnlovsendringer, eller eventuelt å boikotte hele debatten.[12] Han karakteriserte regjeringens endringsforslag som et forsøk på å få forlenget varigheten av presidentperioden, innskrenke den dømmende makts uavhengighet fra den styrende makt, og å opphøye de militære styrker til Statens høye beskytter. Han tilføyde at dersom grunnlovsendringene ble vedtatt, ville det innebære en arabisk vår med motsatt fortegn.[12]
Referanser
- ^ Gemeinsame Normdatei, besøkt 26. april 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ Munzinger Personen, oppført som Mohammed el- Baradei, Munzinger IBA 00000022248, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ Brockhaus Enzyklopädie, oppført som Mohammed ElBaradei, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id baradei-mohammed[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.nobelprize.org[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.nobelprize.org[Hentet fra Wikidata]
- ^ rooseveltinstitute.org, besøkt 15. juli 2023[Hentet fra Wikidata]
- ^ Folkerepublikken Kinas utdannelsesministerium, verkets språk kinesisk, www.moe.gov.cn, besøkt 11. april 2019[Hentet fra Wikidata]
- ^ Egypt Freezes Assets of Brotherhood Leaders International Herald Tribune, nettutgaven. Besøkt 15. juli 2013
- ^ a b Ex-Finanzminister al-Beblawi wird neuer Regierungschef in Ägypten focus.de, besøkt 15. juli 2013
- ^ «Egypt's VP Mohamed ElBaradei resigns in protest against crackdown». Los Angeles Times (engelsk). 14. august 2013. Besøkt 22. juli 2019. «Egyptian Vice President Mohamed ElBaradei, a Nobel Peace Prize laureate, resigned Wednesday in protest over a crackdown by security forces that killed scores of supporters of deposed Islamist President Mohamed Morsi and tipped the nation into civil strife. (---) The military refused to release Morsi, who was toppled in a coup last month, and much of the Brotherhood’s leadership from detention. The Brotherhood would not recognize the new government as legitimate and told tens of thousands of its supporters not to abandon two sit-ins in Cairo. | Police stormed those demonstrations at Cairo University and across town at the Rabaa al Adawiya mosque Wednesday, touching off clashes across the country. The Health Ministry reported that at least 149 people had died and more than 875 were wounded. The Brotherhood said at least 300 of its supporters were killed.»
- ^ «El-Baradei: Egypt is no longer a democracy and needs political rapprochement». Middle East Monitor (engelsk). 21. november 2014. Besøkt 22. juli 2019.
- ^ a b «El-Baradei calls for wholehearted participation in constitutional changes, or a boycott». Middle East Monitor (engelsk). 5. februar 2019. Besøkt 22. juli 2019. «He called on parties and politicians to discard differences, unite ranks and agree to participate wholeheartedly or boycott the process. The main features of the efforts to amend the constitution, he pointed out, include “extending the presidential term limit; diminishing judicial independence; and anointing the military as the guardian of the state.” This, he added, is the Arab Spring in reverse.»
Eksterne lenker
- (en) Mohamed ElBaradei – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) محمد البرادعي – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) Mohamed ElBaradei på Internet Movie Database
- (en) Nobels fredspris 2005 hos Nobelprize.org
- (en) Mohamed ElBaradei hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobels fredspris 2005
- Mohamed ElBaradei på Facebook
- Mohamed ElBaradei på X (tidligere Twitter)
Forgjenger | Generaldirektør i Det internasjonale atomenergibyrået 1997–2009 | Etterfølger |
- v
- d
- r
- Kofi Annan / FN (2001)
- Jimmy Carter (2002)
- Shirin Ebadi (2003)
- Wangari Maathai (2004)
- Det internasjonale atomenergibyrået / Mohamed ElBaradei (2005)
- Grameen Bank / Muhammad Yunus (2006)
- FNs klimapanel / Al Gore (2007)
- Martti Ahtisaari (2008)
- Barack Obama (2009)
- Liu Xiaobo (2010)
- Leymah Gbowee / Tawakkol Karman / Ellen Johnson Sirleaf (2011)
- Den europeiske union (2012)
- Organisasjonen for forbud mot kjemiske våpen (2013)
- Kailash Satyarthi og Malala Yousafzai (2014)
- Den tunisiske kvartetten for nasjonal dialog (2015)
- Juan Manuel Santos (2016)
- ICAN (2017)
- Nadia Murad / Denis Mukwege (2018)
- Abiy Ahmed (2019)
- Verdens matvareprogram (2020)
- Maria Ressa / Dmitrij Muratov (2021)
- Aljes Bjaljatski / Memorial / Senteret for sivile rettigheter (2022)
- Narges Mohammadi (2023)
- Komplett liste
- (1901–1925)
- (1926–1950)
- (1951–1975)
- (1976–2000)
- (2001–2025)