Linda Haglund
Linda Haglund | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 15. juni 1956[1]![]() Enskede-Årsta-Vantör | ||
Død | 21. nov. 2015[2]![]() Stockholm | ||
Beskjeftigelse | Sprinter ![]() | ||
Ektefelle | Houston McTear (1957–2015) (avslutningsårsak: ektefelles død) | ||
Nasjonalitet | Sverige | ||
Gravlagt | Skogskirkegården | ||
Utmerkelser | Årets idrottskvinna (1978)[3] Victoriaprisen (1981)[3] | ||
Sport | Friidrett | ||
Høyde | 170 centimeter | ||
Linda Haglund på Commons |
Linda Haglund (født 15. juni 1956 i Enskede-Årsta-Vantör, død 21. november 2015 i Stockholm) var en svensk friidrettsutøver og olympisk utøver. Fra slutten av 1970- til begynnelsen av 1980-tallet, var hun i verdenseliten på 60 meter, 100 meter og 200 meter.
Haglund døde 21. november 2015 tre uker etter sin ektemann, Houston McTear. Han var en amerikansk sprinter. De var gift fra 1990[trenger referanse] og bosatt i Florida før de flyttet til Sverige.[4]
Karriere
Haglund vant syv svenske mesterskap på 100 meter og fem på 200 meter. Hun tok én gullmedalje og fire sølvmedaljer fra diverse europamesterskap, både utendørs og innendørs. I 1981 vant Haglund ISTAF i Berlin på 100 meter med tiden 11.06, da hun slo både Jarmila Kratochvílová (Tsjekkoslovakia) og Evelyn Ashford (USA). På grunn av for sterk medvind (+2,8), ble løpet ikke registrert som svensk rekord.
Haglunds personlige rekorder på 100 meter (11,16) og 200 meter (22,82) er samtidig svenske rekorder, og de eldste svenske rekordene i friidrett for kvinner. I 1981 ble hun utestengt i 18 måneder etter å ha testet positivt på anabole steroider.[5]
Medaljer fra internasjonale mesterskap
- 1976: gull, 60 meter, Innendørs-EM
- 1978: sølv, 100 meter, EM
- 1978: sølv, 60 meter, Innendørs-EM
- 1980: sølv, 60 meter, Innendørs-EM
- 1981: sølv, 60 meter, Innendørs-EM
Referanser
- ^ World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 64065[Hentet fra Wikidata]
- ^ pantheon.world[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b www.svt.se[Hentet fra Wikidata]
- ^ McKnight, Michael (4. august 2016). «The slow descent of record sprinter Houston McTear». Sports Illustrated (engelsk). Besøkt 20. juni 2024.
- ^ dagensledare.se: «– idrottskvinnan som upplevt det mesta» Arkivert 11. august 2010 hos Wayback Machine.
Eksterne lenker
- (en) Linda Haglund – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) Linda Haglund på Internet Movie Database
- (de) Linda Haglund – Munzinger Sportsarchiv
- (en) Linda Haglund – Olympedia
- (sv) Linda Haglund – Sveriges olympiske komité
- (en) Linda Haglund – World Athletics
- (en) Linda Haglund – Track and Field Statistics
- v
- d
- r
- 1966: Margit Nemesházi
- 1970: Annegret Richter
- 1971: Annegret Richter
- 1973: Annegret Richter
- 1974: Renate Stecher
- 1975: Andrea Lynch
- 1976: Linda Haglund
- 1977: Marlies Oelsner
- 1978: Marlies Oelsner
- 1979: Marlies Göhr
- 1980: Sofka Popova
- 1982: Marlies Göhr
- 1983: Marlies Göhr
- 1984: Beverly Kinch
- 1985: Nelli Cooman
- 1986: Nelli Cooman
- 1987: Nelli Cooman
- 1988: Nelli Cooman
- 1989: Nelli Cooman
- 1990: Ulrike Sarvari
- 1992: Zjanna Blok
- 1994: Nelli Cooman
- 1996: Katerina Thanou
- 1998: Melanie Paschke
- 2000: Katerina Thanou
- 2002: Kim Gevaert
- 2005: Kim Gevaert
- 2007: Kim Gevaert
- 2009: Jevgenija Poljakova
- 2011: Olesia Povkh
- 2013: Marija Rjemjen
- 2015: Dafne Schippers
- 2017: Asha Philip
- 2019: Ewa Swoboda
- 2021: Ajla Del Ponte
- 2023: Mujinga Kambundji