Eivinn Berg
Eivinn Berg | |||
---|---|---|---|
Født | 31. juli 1931![]() | ||
Død | 23. sep. 2013[1]![]() Stokke[2] | ||
Beskjeftigelse | Politiker, diplomat ![]() | ||
Embete |
| ||
Utdannet ved | Norges handelshøyskole | ||
Parti | Høyre | ||
Nasjonalitet | Norge | ||
Utmerkelser | Finlands løves orden Kommandør av St. Olavs Orden |
Eivinn Berg (født 31. juli 1931 i Sandefjord, død 23. september 2013 i Stokke) var en norsk diplomat og tidligere ambassadør.
Biografi
Berg tok eksamen ved Norges Handelshøyskole i 1956 og begynte deretter på Utenriksdepartementets aspirantkurs.[3] Han var attaché og visekonsul ved Norges generalkonsulat i Chicago fra 1957 til 1960. Deretter fulgte tre år som sekretær i UDs handelspolitiske avdeling. Fra 1963 var han første ambassadesekretær ved Norges faste delegasjon til det europeiske frihandelsforbund (EFTA), GATT og FNs særorganisasjoner i Genève.
Han fikk permisjon fra UD for å være avdelingssjef i EFTA fra 1966 til 1968, deretter ble han byråsjef i UD i to år før han ble ambassaderåd ved den norske ambassaden i Brussel og Norges faste delegasjon til Det europeiske fellesskap (EF), en stilling han hadde fra 1970 til 1973.[3] I denne perioden deltok han i forhandlingene med EF om norsk medlemskap. Da folkeavstemningen i 1972 om medlemskap i EF ikke førte til at Norge søkte medlemskap, deltok han i forhandlingene om frihandelsavtalen Norge – EF.
Fra 1973 var Berg direktør i Norges Rederforbund med ansvar for internasjonale spørsmål.[3] Men i 1978 kom han tilbake til UD, først to år i utenriksøkonomisk avdeling, så ekspedisjonssjef i 1980.[3] Fra 1981 til 1984 var han statssekretær (H) i UD.[3] Han ble deretter utnevnt til ambassadør og fast norsk representant til NATO i 1984.[3] I 1988 ble han ambassadør og fast norsk representant til EF.[3]
Etter å ha gått av med pensjon arbeidet Berg som konsulent for norske selskaper som Statoil, Statkraft og Norske Skog. I en periode var han også rådgiver for Slovakia i forbindelse med landets forhandlinger med EU.[3]
Utmerkelser
- 1974: Kroneordenen, Belgia
- 1980: Kommandør, Infante Dom Henriks orden, Portugal
- 1982: Storkorset, Den sivile fortjenstorden, Spania
- 1983: Finlands løves orden, Finland
- 1984: Offiser, Den nasjonale fortjenstorden, Frankrike
- 1987: Kommandør av St. Olavs Orden
Referanser
Litteratur
- Hvem Hva Hvor 1992 ISBN 82-516-1391-4
Eksterne lenker
- Artikkelen har ingen egenskaper for politikerdatabaser i Wikidata