Culen av Skottland
Culen Konge av Alba | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 954![]() | ||
Død | 971 Lothian | ||
Beskjeftigelse | Politiker ![]() | ||
Embete |
| ||
Far | Indulf av Skottland[1] | ||
Søsken | Amlaíb | ||
Barn | Konstantin III | ||
Nasjonalitet | Skottland | ||
Gravlagt | St. Andrews | ||
Annet navn | Cuilén mac Illuib | ||
Regjeringstid | 967–971 | ||
Signatur | |||
![]() | |||
Våpenskjold | |||
![]() | |||
Culen av Skottland på Commons |
Culen (skotsk-gælisk: Cuilén mac Illuib; død 971) var konge av Alba (Skottland) fra 967 til sin død i 971.[2]
Han var en av de tre kjente sønnene til kong Indulf (Ildulb mac Causantín), og tok over tronen etter sin fetter Dubh (Dub mac Maíl Coluim). Hans to brødre var Amlaíb og Eochaid. Hans navn ble også omtalt i moderne gælisk som Cuilean, og anglisert som Colin. Hans tilnavn var An Fionn, «den hvite».[3]
Han var den tredje skotske konge på rad hvis forgjenger ble myrdet. Dubhs lik ble funnet under en bro ved Kinloss i Aberdeenshire. Det er antatt at Culen var innblandet i Dubhs død, som hadde beseiret Culen i et slag i 965.[4]
Krønike om kongene av Alba rapporterer flere hendelser i styret til Colen. Den forteller at Marcan, sønn av Breodalach, ble drept i Lothian, Cellach, biskop av Cennrígmonaid, og Máel Brigte, også en biskop, døde. Andre dødsfall som skjedde var Domnall mac Cairill og Máel Brigte mac Dubacain, men identiteten til disse er ikke kjent, men de må øyensynlig ha vært betydningsfulle menn ettersom de er omtalt.[5] Máel Brigte kan være en sønn av Dubacan mac Indrechtaig, mormaer av Angus, som ble drept i slaget ved Brunanburh i 937. Til sist fortelles det at Leot og Sluagadach dro til Roma, og da antagelig i kirkelig ærend.
I 971 ble Culen drept, sammen med sin bror Eochaid, ved å bli brent inne i en hall i Lothian. Den ansvarlige var Amdarch, en krigshøvding fra kongedømmet Strathclyde.[6] Drapet hevdes å være hevn for at Culen hadde voldtatt Amdarchs datter.[7] Krønike om kongene av Alba sier ikke at han ble gravlagt på Iona, men rapportene om Dubhs død gjør det klart at det antagelig var tilfelle.
Culen ble etterfulgt av Dubhs bror Kenneth II (Cináed mac Maíl Coluim), som ble fordrevet fra tronen for en kort tid senere på 970-tallet av Culens bror Amlaíb. Culens sønn Konstantin III (Causantín mac Cuilén) ble senere konge.
Referanser
- ^ The Peerage[Hentet fra Wikidata]
- ^ Culen er referert til ved det latinske oversettelseslånet Caniculus, i en del kilder; både Cuilén og Caniculus kan bli forstått for å bety «liten hund» (valp). Epitetet hringr (som i Sigurd Ring) som tidvis er assosiert med Culen er antatt å være en feillesning; sammenlign Smyth, s. 210 og Duncan, s. 20–21.
- ^ Skene, William Forbes (1867): Chronicles of the Picts, Chronicles of the Scots, and Other Early Memorials of Scottish History, Edinburgh: Edinburgh General Register House, s. 95.
- ^ Anderson, Early Sources of Scottish History, s. 471–473; Ulster-annalene, oppslag for 965; Duncan, s. 21.
- ^ Anderson, Early Sources of Scottish History, s. 475.
- ^ Datert av Ulster-annalene og Chronicon Scotorum, oppslag for 971. Bercháns profeti og en versjon av Krøniken er tolket som at Culens død kan lokaliseres i Strathclyde, kanskje i nærheten av Abington i Upper Clydesdale; Anderson, Early Sources of Scottish History, s. 476–477 og noter.
- ^ Anderson, Early Sources of Scottish History, s. 475–476; en variant av Krøniken synes å indikere at det var Culens datter, framfor en av Amdarch, som ble voldtatt, andre antyder at Amdarchs datter ble drept.
Litteratur
- Anderson, Alan Orr ([1922] 1990): Early Sources of Scottish History A.D. 500–1286, bind 1. Opptrykk med rettelser. Stamford: Paul Watkins, ISBN 1-871615-03-8
- Duncan, A.A.M. (2002): The Kingship of the Scots 842–1292: Succession and Independence. Edinburgh: Edinburgh University Press, ISBN 0-7486-1626-8
- Smyth, Alfred P. (1998): Warlords and Holy Men: Scotland AD 80-1000. Opptrykk, Edinburgh: Edinburgh UP, ISBN 0-7486-0100-7
Eksterne lenker
- CELT: Corpus of Electronic Texts hos University College Cork inkludert Annals of Ulster, Tigernach, the Four Masters og Innisfallen, Chronicon Scotorum, og Lebor Bretnach (som inkluderer Duan Albanach), genealogier, og ulike helgenbiografier. Det meste er oversatt eller oversettelser er på gang.
- (CKA) The Chronicle of the Kings of Alba
Forgjenger | Konge av Alba (Skottland) 967–971 | Etterfølger |