Conny Karlsson
Conny Karlsson | |||
---|---|---|---|
Født | 21. nov. 1953[1]![]() Oskarshamn | ||
Beskjeftigelse | Fotballspiller, fotballtrener ![]() | ||
Nasjonalitet | Sverige | ||
Utmerkelser | Årets ärkeängel (1975)[2] | ||
Posisjon | Forsvarsspiller | ||
Ungdomsklubb | |||
År –1974 | Klubber Oskarshamn | ||
Klubber | |||
År | Klubber | Kamper (mål) | |
1975–1982 1983–1984 1985–1987 | IFK Göteborg Toronto Blizzard Örgryte | 195 (4) 54 (0) 37 (0) | |
Landslag | |||
År 1980-1985 | Lag Sverige | Kamper (mål) 4 (0) | |
Trenerkarriere | |||
År | Klubber | ||
1988 1989–1990 1991–1993 1994–1998 1999-2000 2000–2002 2003 2004–2007 2007–2009 2009 2010–2012 2013 2014 2016 2017 | Örgryte (assistent) Örgryte Landskrona Haugesund Hamarkameratene Kalmar Assyriska Trelleborg Sarpsborg 08 Assyriska Helsingborg Brage Trelleborg Oskarshamn Stattena (kvinner) | ||
Conny Karlsson på Commons |
Conny Karlsson (født 21. november 1953 i Oskarshamn) er en tidligere fotballspiller fra Sverige som er trener for Trelleborgs FF. Han fikk fire landskamper for Sverige, og var kaptein da IFK Göteborg vant europacupen i 1982. Som trener har han vunnet Allsvenskan med Helsingborgs IF i 2011 og rykket opp med fem andre klubber. Karlsson var den første treneren i sammenslåingsklubbene FK Haugesund og Vard.
Spillerkarriere
Conny og tvillingbroren Jerry (535 IFK-kamper) ble hentet til IFK Göteborg fra moderklubben IFK Oskarshamn i 1975. I Karlssons debutsesong glapp opprykket med ett poengs margin, slik at klubben måtte gå løs på sin sjette strake sesong på nivå 2. IFK og Karlsson rykket opp året etter, og han ble fast på laget som forsvarsspiller. I 1979 ble Sven-Göran Eriksson ansatt som trener og utnevnte Conny Karlsson til lagkaptein.[3] IFK vant den svenske cupen allerede i Erikssons første sesong, og påfølgende års deltakelse i cupvinnercupen ledet til kvartfinale mot Arsenal.
Etter bronse i Allsvenskan 1980 fikk IFK Göteborg delta i UEFA-cupen 1981/82. Foran over 50 000 tilskuere i Göteborg vant IFK kvartfinalen mot Valencia, og i semifinalen ble 1. FC Kaiserslautern slått. Finalen gikk over to kamper, og tyske Hamburger Sportsverein var favoritter tross 0-1 i første kamp i Göteborg. Returoppgjøret endte sensasjonelt med 3-0 til svenskene som dermed tok Nordens hittil eneste europacuptittel. IFK Göteborg vant i 1982 også Allsvenskan, SM-sluttspillet og cupen. Som forsvarer og kaptein var Conny Karlsson en sentral del av den svært vellykkede taktikk som senere skulle bli hans store kjennemerke som trener: Konsekvente kontringer fra en trygg defensiv linje.[trenger referanse]
Etter suksessen i Göteborg spilte Karlsson to år som proff i Toronto, Canada, og nådde finalen i North American Soccer League begge sesongene. Ligaen ble deretter lagt ned, og Karlsson flyttet tilbake til Sverige og Örgryte IS i 1985. Den gamle storklubben gikk til SM-sluttspillet etter seriebronse, og ble svenske mestere. Dette var klubbens første trofé på over 70 år. Etter tre sesonger i Örgryte startet Karlsson trenerkarrieren som assistent for samme klubb under Bob Houghton.
Trenerkarriere
Etter niendeplass i debutsesongen som hovedtrener rykket Örgryte ned fra Allsvenskan året etter. Klubben var imidlertid på retur, og etter at Karlsson ga seg i 1990 fortsatte klubben videre ned til tredje nivå. Karlsson gikk videre til jobb som hovedtrener i Landskrona, som etter en rekke år som bunnlag i 1. divisjon plutselig ble et topplag i Karlssons andre sesong der, og rykket opp året etter. Karlsson fikk imidlertid ikke fornyet kontrakten, og reiste derfor til Norge for å ta over nystiftede FK Haugesund i norsk 2. divisjon. Her ledet han klubben til to opprykk i 1994 og 1996, og klubbens første sesong i Tippeligaen med 9.-plass 1997. Etter nedrykk året etter flyttet Karlsson østover, og trente Hamarkameratene opp fra 2. divisjon til 1. divisjon i 1999. Der hadde klubben bare sluppet inn 10 mål på 10 kamper når Karlsson trakk seg våren 2000 grunnet hjerteinfarkt. På de to første kampene uten Conny ved roret slapp laget inn ti mål til. Episoden er betegnende for Karlssons filosofi: Ekstremt få innslupne mål, men spillere som synes spillesystemet er defensivt og kjedelig.
Karlsson kviknet fort til etter hjerteinfarktet og tok samme høst over Kalmar FF, og ledet laget ut av nedrykksstriden i Superettan. Året etter ble det opprykk og 1.-plass til Allsvenskan under Karlssons ledelse, men klubben rykket direkte ned. Neste utfordring for Karlsson var Assyriska FF i Södertälje, som lå håpløst på nedrykksplass da Karlsson tok over, berget Karlsson klubben fra nedrykk og ledet laget til cupfinalen. Året etter rykket klubben opp i Allsvenskan. Midt i opprykkskampen forlot Karlsson Assyriska for å berge Trelleborgs FF fra nedrykk fra Allsvenskan, men dette klarte han ikke. I den første hele sesongen som trener for Trelleborg ble det 10.-plass på nivå 2, men soleklart opprykk året etter. Karlssons defensive system viste seg nok en gang fram her, da laget endte med 13 innslupne mål på 30 kamper. I Allsvenskan året etter ble det en 13.-plass for Trelleborg.
Karlsson flyttet deretter tilbake til Norge for å ta over en ny samarbeidsklubb, Sarpsborg Sparta. Under skiftende klubbnavn hadde laget vært et bunnlag i 1. divisjon i flere år, men etter nok en svak start var laget femte best i høstsesongen 2008. Året etter fikk Karlsson forsvaret til å sitte, og laget sto to poeng bak Hønefoss på kvalifiseringsplass, da Karlsson valgte å trekke seg i juni grunnet økonomisk rot. Straffen ble redusert til tre minuspoeng, og Sarpsborg 08 kom seg opp på 5.-plassen som for første gang ga kvalifisering. Her klarte klubben å slå erkerival Fredrikstad ned i 1. divisjon, men rykket ikke selv opp før året etter.
I 2009 tok han igjen over Assyriska og førte klubben til opprykkskvalik, hvor det ble tap i ekstraomganger. I november 2009 ble han ansatt i Helsingborgs IF, en større klubb etter tilskuertall enn de han tidligere hadde trent, men som ikke hadde vunnet serien på ti år. Det ble her en stor sak av at Karlsson manglet trenerutdanning. Klubben ba om unntak begrunnet med hans lange suksess og erfaring, men den ble avslått. Karlsson måtte derfor ta utdanning parallelt med trenerjobben, og trenerteamet ble forsterket med Per-Ola Ljung for å få til kombinasjonen. Karlsson og Helsingborg vant cupen og tok sølv i serien 2010, fulgt opp med seier i både cupen, Allsvenskan og den svenske supercupen året etter, som den første klubb i Sverige til å ta disse tre titlene i en sesong. Karlsson ble også den første som har vunnet både svensk cup og serie først som spiller og deretter som trener. Karlsson ble kåret til Årets trener i Sverige 2011.
Våren 2012 vant Helsingborg igjen supercupen, og Karlsson hadde dermed trent klubben til 5 pokaler på under 18 måneder. Sportssjef Jesper Jansson valgte da å fjerne Ljung fra assistentjobben, og Karlsson trakk seg i protest mot avgjørelsen. [trenger referanse]Etter at Karlsson forsvant, ble Helsingborg på nytt en middelmådighet i Allsvenskan med plasseringer mellom 5 og 9.
I 2013 trente Karlsson Brage på nivå 2 i noen måneder, uten helt stor suksess, og i gamleklubben Trelleborg ble det kun en 11.-plass i division 1, nå 3. nivå. Han har deretter tatt treneroppdrag for IFK Oskarshamn i fødebyen og kvinnelaget til Stattena IF.
Referanser
Eksterne lenker
- (en) Conny Karlsson – Transfermarkt
- (en) Conny Karlsson – Transfermarkt (manager)
- (en) Conny Karlsson – national-football-teams.com
- (en) Conny Karlsson – WorldFootball.net
- (en) Conny Karlsson – FootballDatabase.eu
- v
- d
- r
- 1949–1952: W. Cerveny
- 1959–1960: A. Nielsen
- 1964: K. Finborud
- 1965: F. Hansen
- 1966: T. Sørensen
- 1967: A. Olsen
- 1968: W. Cerveny
- 1969: A. Olsen
- 1970: A. Olsen & M. Strandlie
- 1971: K. Adamek
- 1971–1972: K. Finborud
- 1973–1974: A. Brown
- 1975: A. Olsen & R. Nybakken
- 1976–1977: F. Salvesen
- 1978: T.G. Lilledal
- 1978: F. Thorsen & T. Jacobsen
- 1978: F. Thorsen & S. Karlsen
- 1979–1983: I. Crawford
- 1983: T. Jacobsen & T. Kojedal
- 1983: K. Nyland
- 1984: S.A. Larsson
- 1985: S.A. Larsson & F. Thorsen
- 1986–1987: T. Jacobsen & P. Mykleset
- 1988–1989: H. Karlsson
- 1990: A.I. Notkevich
- 1991–1995: P. Engelbrektsson
- 1996: K. Hagen
- 1997: I. Hoff
- 1997–1998: K. Hagen
- 1998: T. Kojedal & V. Sundmoen
- 1999: C. Karlsson
- 2000: S.A. Ingelstad & T. Stensrud
- 2000: T. Jacobsen
- 2001–2002: S.C. Bakkemo
- 2003–2005: S. Solbakken
- 2006: F. Grodås
- 2007–2009: A. Erlandsen
- 2009–2014: V. Skogheim
- 2014: P. Sørensen
- 2014: S.I. Haagenrud
- 2014: C. Twiddy
- 2014–2016: K. Bergersen
- 2016: C. Twiddy
- 2016–2018: K. Knappen
- 2018–2020: G. Helstrup
- 2020: E. Olsen
- 2020–2021: K. Rekdal
- 2022–dd: Michelsen