Bon Scott
Bon Scott | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | Ronald Belford Scott 9. juli 1946[1][2][3][4] ![]() Forfar | ||
Død | 19. feb. 1980[1][2][3][4]![]() East Dulwich | ||
Beskjeftigelse | Sanger og låtskriver, sanger ![]() | ||
Utdannet ved | John Curtin College of the Arts | ||
Nasjonalitet | Storbritannia Australia | ||
Gravlagt | Fremantle Cemetery[5] | ||
Medlem av | AC/DC | ||
Musikalsk karriere | |||
Pseudonym | Bon Scott | ||
Sjanger | Rock, hardrock, bluesrock | ||
Instrument | Slagverk, sekkepipe, vokal | ||
Stemmetype | Lys tenor | ||
Aktive år | 1964–1980 | ||
Nettsted | https://bonscottofficial.com/ | ||
IMDb | IMDb | ||
Bon Scott på Commons |
Ronald Belford «Bon» Scott (født 9. juli 1946 i Kirriemuir i Skottland, død 19. februar 1980 i London i England) var en britisk-australsk musiker, best kjent som vokalist for hard rock-bandet AC/DC i perioden fra 1974 til han døde i februar 1980.
Barndom
Bon Scott ble født av Charles og Isabelle Scott i den skotske småbyen Kirriemuir, der han bodde i seks år. Så flyttet familien til Melbourne i Australia. Allerede i første klasse på skolen viste han at han hadde interesse for musikk og begynte med å spille fløyte. Han begynte så å spille trommer og piano. Da han ble 15 år hoppet han av skolen og begynte i flere jobber, blant annet som traktorsjåfør, mannskap på en fiskebåt og mekaniker på vektmålemaskiner.
Tidlig karriere
I 1966 begynte Scott i bandet The Spectors, som trommeslager og vokalist. I 1967 gikk han over til The Valentines. The Valentines hadde tre utgivelser som kom på de lokale topplistene, She Said, Pelicular Hole In The Sky og My Old Man's A Groovy Old Man. I 1970 ble medlemmene i The Valentines arrestert for å inneha narkotika. Etterhvert fikk han tilbud fra progressiv rock-bandet Fraternity om å bli med i gruppen, og han takket ja. Fraternity ga ut to plater for RCA Australia, Live Stock i 1971 og Flaming Galah i 1972. De bestemte seg for å prøve lykken i Europa, og i mesteparten av 1973 reiste de rundt på kontinentet. De fikk blant annet ros fra bandet Geordie, hvor Brian Johnson, som senere overtok for Bon Scott i AC/DC, var vokalist.
AC/DC
I 1974 ble Scott tilbudt å komme på audition til AC/DC. Det ble mye fram og tilbake, og han tilbød sine tjenester både på bass og trommer, men da Dave Evans tabbet seg ut på en konsert fikk han jobben som vokalist. Han ble bandets frontfigur og var den som førte AC/DC inn i rampelyset. Scott var vokalist på albumene High Voltage, T.N.T., Dirty Deeds Done Dirt Cheap, Let There Be Rock, Powerage og Highway to Hell. Under turneen til Powerage ble det gjort opptak av konserten i Apollo Theatre i Glasgow, og dette resulterte i live-albumet If You Want Blood You've Got It. Albumene Back in Black og For Those About to Rock som ble utgitt etter hans død, er dedikert til ham. Back In Black er en av de mest solgte platene gjennom historien, uavhengig av sjanger.
Død
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/64/Grave_of_Bon_Scott%2C_Fremantle_Cemetery%2C_Western_Australia_-_20060218.jpg/250px-Grave_of_Bon_Scott%2C_Fremantle_Cemetery%2C_Western_Australia_-_20060218.jpg)
Scott var en tung alkoholiker.[6][7] Den 19. februar 1980 hadde han vært på en fest i London og inntatt store mengder alkohol. Han ble så kjørt hjem av en bekjent og sovnet på turen. Scott ble liggende i bilen siden hans sjåfør ikke klarte å flytte ham. Dagen etter lå han på samme sted, og en ambulanse ble tilkalt. Han ble erklært død ved ankomst på Kings College Hospital. Dødsårsaken var offisielt akutt alkoholforgiftning,[8] men inntrengning av mageinnhold i lungene var også medvirkende.[9]
Familien gravla ham på Fremantle Cemetery's Memorial Garden i Fremantle, Australia, hvor han hadde vokst opp.
AC/DC etter Scott
Etter Bon Scotts død var AC/DCs fremtid usikker, men Malcolm Young mente at bandet skulle fortsette. Brian Johnson ble bandets nye vokalist. Young forklarte det slik:
«We knew he had to be good because even Bon liked him, and Bon didn't like many people!»
Den 24. februar 2008 ble det holdt en hyllestkonsert til minne om Bon Scott i forbindelse med avdukingen av en bronsestatue av ham i Claremont Showgrounds i Perth. Under avdukingen opptrådte flere australske rockeband som Rose Tattoo, The Angels, The Screaming Jets og The Party Boys, med originale AC/DC-vokalisten Dave Evans, og tidligere AC/DC-bassist Mark Evans.
Referanser
- ^ a b Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Tsjekkias nasjonale autoritetsdatabase, NKC-identifikator ola2002151858, besøkt 23. november 2019[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Discogs, Discogs artist-ID 460050, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Find a Grave, Find a Grave-ID 1229, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.mcb.wa.gov.au[Hentet fra Wikidata]
- ^ Walker, Clinton (1994), Highway to Hell: The Life and Times of AC/DC Legend Bon Scott, Verse Chorus Press, ISBN 0-283-06263-0
- ^ Stenning, Paul (2005), AC/DC - Two Sides to Every Glory, Chrome Dreams, ISBN 1-842-40308-7
- ^ Bon Scotts dødsattest
- ^ "Scott [had] choked on his own vomit [in his sleep]." Back in Black 1980,2003 CD booklet.
Eksterne lenker
- (en) Offisielt nettsted
- (en) Bon Scott – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) Bon Scott på Internet Movie Database
- (en) Bon Scott hos The Movie Database
- (en) Bon Scott på Discogs
- (en) Bon Scott på MusicBrainz
- (en) Bon Scott på Genius — sangtekster
- (en) Bon Scott på AllMusic
- v
- d
- r
Nåværende | |
---|---|
Tidligere |
- High Voltage (australsk utgivelse) (1975)
- T.N.T. (australsk utgivelse) (1975)
- High Voltage (internasjonal utgivelse) (1976)
- Dirty Deeds Done Dirt Cheap (1976)
- Let There Be Rock (1977)
- Powerage (1978)
- Highway to Hell (1979)
- Back in Black (1980)
- For Those About to Rock (We Salute You) (1981)
- Flick of the Switch (1983)
- Fly on the Wall (1985)
- Blow Up Your Video (1988)
- The Razors Edge (1990)
- Ballbreaker (1995)
- Stiff Upper Lip (2000)
- Black Ice (2008)
- Rock or Bust (2014)
- Power Up (2020)
- If You Want Blood You’ve Got It (1978)
- '74 Jailbreak (1984)
- Who Made Who (1986)
- Live (1992)
- Bonfire (1997)
- Backtracks (2009)
- Iron Man (2010)
- Live at River Plate (2012)