Zvekovica
Zvekovica | |
Zvekovica látképe a Sivi Sokol kilátóból. | |
Közigazgatás | |
Ország | ![]() |
Megye | Dubrovnik-Neretva |
Község | Konavle |
Jogállás | falu |
Irányítószám | 20210 |
Körzethívószám | (+385) 20 |
Népesség | |
Teljes népesség | 710 fő (2021. aug. 31.)[1] |
Földrajzi adatok | |
Tszf. magasság | 130 m |
Időzóna | CET, UTC+1 |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Zvekovica falu Horvátországban, Dubrovnik-Neretva megyében. Közigazgatásilag Konavle községhez tartozik.
Fekvése
A Dubrovnik városától légvonalban 14, közúton 18 km-re délkeletre, községközpontjától 2 km-re keletre, az Adria-parti főút mentén Obod és Močići között fekszik. A település mai formájában 1973-ban jött létre Donja és Gornja Zvekovica településrészekből. Területének egy része azelőtt Cavtathoz, részben pedig Močićihez és Uskopljéhoz tartozott.
Története
Zvekovica területe már az ókorban lakott hely volt. Erre utal hogy közel fekszik a térség római kori központjához Epidaurum városához és hogy a Szent Péter templom egy régebbi ókeresztény épület alapfalain egy római út mentén épült. Mindezt alátámasztja az is, hogy közelében a szomszédos Močićin Mithrász-szentély maradványai kerültek elő. A római hatalmat a népvándorlás vihara rengette meg. A Nyugatrómai Birodalom bukása után a keleti gótok özönlötték el a térséget, őket 537-től 1205-ig kisebb megszakításokkal a bizánciak követték. A 7. században avarok és a kíséretükben érkezett szlávok, a mai horvátok ősei árasztották el a területet. A váratkat lerombolták és az ellenálló lakosságot leöldösték. Így semmisült meg a mindaddig fennálló Epidaurum. A túlélő lakosság előbb az északnyugatra fekvő Župára, majd Raguzába menekült.
Területe középkorban Travunja része volt, mely Dél-Dalmácián kívül magában foglalta a mai Hercegovina keleti részét és Montenegró kis részét is. Travunja sokáig a szerb, a zétai és bosnyák uralkodók függőségébe tartozó terület volt. Szent Péter tiszteletére szentelt temploma a 13. században már állt. A Raguzai Köztársaság az 1426. december 31-én kötött szerződéssel szerezte meg területét addigi bosnyák uraitól a Pavlovićoktól. Az 1430 és 1432 között dúlt első konavlei háborúban a török támogatását élvező Radoslav Pavlović megpróbálta visszaszerezni az egyszer már eladott konavlei birtokait a köztársaságtól. A háború a végén a török támogatását is elveszítő Pavlović vereségével végződött és az azt követő béke megerősítette a Bosznia, Hum és a Raguzai Köztársaság közötti korábban kialakult állapotokat.
A köztársaság bukása után 1806-ban Dalmáciával együtt ez a térség is a köztársaságot legyőző franciák uralma alá került, de Napóleon bukása után 1815-ben a berlini kongresszus Dalmáciával együtt a Habsburgoknak ítélte. 1857-ben 174, 1910-ben 189 lakosa volt. 1918-ban az új szerb-horvát-szlovén állam, majd később Jugoszlávia része lett. A délszláv háború idején 1991 októberében a jugoszláv hadsereg, valamint szerb és montenegrói szabadcsapatok foglalták el a települést, melyet kifosztottak és felégettek. A lakosság a jól védhető Dubrovnikba menekült és csak 1992 októberének végén térhetett vissza. A háború után rögtön megindult az újjáépítés, mely még tizenöt év múltán sem fejeződött be teljasen. A településnek 2011-ben 570 lakosa volt. Lakói főként turizmussal foglalkoztak.
Népesség
Lakosság változása[2][3] | |||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
1857 | 1869 | 1880 | 1890 | 1900 | 1910 | 1921 | 1931 | 1948 | 1953 | 1961 | 1971 | 1981 | 1991 | 2001 | 2011 |
174 | 182 | 168 | 170 | 193 | 189 | 178 | 182 | 198 | 196 | 247 | 318 | 293 | 519 | 400 | 570 |
(1961 és 1971 között az adatok a szomszédos Obod egy részének lakosságát, 1981-től pedig Obod teljes lakosságát is tartalmazzák. 1971-ben az adatok Močići és Uskoplje lakosságának egy részét tartalmazzák.)
Nevezetességei
A település melletti mezőn álló Szent Péter templom ókeresztény épület alapfalira épült, közelében római út maradványai láthatók. A templom a 12./13. században épült román stílusban, 1890-ben átépítették. Előtte ma már nem használt ősi temető található régi sírkövekkel.
Jegyzetek
- ↑ Popis stanovništva, kućanstava i stanova 2021. – stanovništvo prema starosti i spolu po naseljima. Horvát Statisztikai Hivatal, 2022. szeptember 22.
- ↑ - Republika Hrvatska - Državni zavod za statistiku: Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001.
- ↑ http://www.dzs.hr/Hrv_Eng/publication/2011/SI-1441.pdf
Források
- Konavle község hivatalos oldala (horvátul)
- Konavle község turisztikai irodájának honlapja (horvátul) (angolul) (németül)
- A dubrovniki püspökség honlapja – Župa sv. Nikole Čilipi (horvátul)
- Registar kulturnih dobara DNŽ Dubrovnik, 2017. (horvátul)
További információk
- Cavtat település információs portálja (angolul)
- A dubrovniki püspökség honlapja (horvátul)
![Commons:Category:Zvekovica](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/50px-Commons-logo.svg.png)
Horvátország-portál
Földrajzportál