U–1228
U–1228 | |
![]() | |
Hajótípus | Tengeralattjáró |
Üzemeltető | Kriegsmarine |
Hajóosztály | IXC/40 típus |
Pályafutása | |
Építő | Deutsche Werft AG, Hamburg |
Megrendelés | 1941. október 14. |
Építés kezdete | 1943. február 16. |
Vízre bocsátás | 1943. október 2. |
Szolgálatba állítás | 1943. december 22. |
Szolgálat vége | 1945. május 17. |
Honi kikötő | Lorient |
Sorsa | Megadta magát, majd elsüllyesztették[1] |
Általános jellemzők | |
Vízkiszorítás | 1120 T felszínen 1232 T víz alatt |
Hossz | 76,76 m |
Szélesség | 6,86 m |
Merülés | 4,67 m |
Maximális merülési mélység | 230 m |
Hajtómű | MAN M9V40/46 kompresszoros 9 hengeres dízelmotor 2 db SSW GU345/34 elektromos motor 2 db |
Sebesség | 19 csomó felszínen 7,3 csomó víz alatt |
Hatótávolság | 25 620 km felszínen 117 km víz alatt |
Fegyverzet | 6 torpedócső, 22 torpedó (53,3 cm) Egy fedélzeti ágyú (Utof 105/45) |
Legénység | 48-56[2] |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz U–1228 témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Az U–1228 tengeralattjárót a német haditengerészet rendelte a hamburgi Deutsche Werft AG-től 1941. október 14-én. A hajót 1943. december 22-én vették hadrendbe. Három járőrutat tett, amelyen egy hajót süllyesztett el.[1]
Pályafutása
Első harci küldetésére Friedrich-Wilhelm Marienfeld kapitány parancsnoksága alatt a norvégiai Hortenből futott ki 1944. szeptember 11-én. Feladata az volt, hogy a kanadai partok előtt cserkésszen szövetséges hajók után. Indulását követően hamarosan utasítást kapott, hogy segítsen a megrongálódott U–867-nek. Mielőtt felvehette volna a kapcsolatot a másik búvárhajóval, szeptember 18-án egy brit B–24 Liberator hat mélységi bombát dobott rá. Az egyik elég közel robbant a hajóhoz, és kisebb sérüléseket okozott. Megrongálódott a légzőcső is, emiatt merüléskor a legénység szén-monoxid-mérgezést kapott, egy tengerész meghalt. A tengeralattjáró kénytelen volt visszafordulni.[3]
Következő útján már eljutott Kanada partjaihoz, és 1944. november 25-én megtámadta HMCS Shawinigan kanadai korvettet. A kisméretű hadihajó kikötője az új-fundlandi Sydney volt, és annak környékén járőrözött. A korvettet hajnali fél háromkor találta el a torpedó, miközben a Cabot-szorosban tengeralattjáró-elhárító akcióban vett részt. A hajó felrobbant, és azonnal elsüllyedt, a teljes legénység, 91 ember odaveszett.[4][5]
Az U–1228 1945. április 12-én indult utolsó harci küldetésére, ismét az Atlanti-óceán túlsó felére. A német kapituláció után a tengeralattjáró is megadta magát a New Hampshire-i Portsmouth-ban 1945. május 17-én.[6] 1946. február 5-én az amerikai USS Sirago búvárhajó megtorpedózta, és az U–1228 elsüllyedt Cape Cod partjaitól keletre.[1]
Kapitány
Név | Kezdőnap | Zárónap |
---|---|---|
Friedrich-Wilhelm Marienfeld | 1943. december 22. | 1945. május 17. |
Őrjáratok
Indulás | Indulónap | Érkezés | Zárónap |
---|---|---|---|
Horten | 1944. szeptember 11. | Bergen | 1944. szeptember 20. |
Bergen | 1944. október 12. | Stavanger | 1944. december 29. |
Kristiansand | 1945. április 14. | Portsmouth | 1945. május 17. |
Elsüllyesztett hajó
Dátum | Hajó neve | Nemzetisége | Brt |
---|---|---|---|
1944. november 25. | HMCS Shawinigan | ![]() | 900 |
Jegyzetek
Források
- ↑ Type: Type IXC/40. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. június 14.
- ↑ WW1: U-1228. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. június 18.
- ↑ WW2: Patrol info for U-1228. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. június 16.
- ↑ WW3: Patrol info for U-1228. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. június 16.
- ↑ WW4: Patrol info for U-1228. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. június 16.
- ↑ WW5: HMCS Shawinigan. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. június 13.
Hadtudományi portál
A második világháború portálja