Rakonitz Jenő
Rakonitz Jenő | |
Született | 1899. március 28.[1] Budapest[1] |
Elhunyt | 1963. június 21. (64 évesen)[2] Budapest[2] |
Állampolgársága | magyar |
Foglalkozása |
|
Iskolái | Erzsébet Tudományegyetem (–1924, orvostudomány) |
Sírhelye | Kozma utcai izraelita temető (5B parcella, 7. sor, 4. sírhely) |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Rakonitz Jenő (Budapest, Terézváros, 1899. március 28. – Budapest, 1963. június 21.)[3] orvos, egyetemi tanár, az orvostudományok kandidátusa (1952).
Életpályája
Rakonitz Gyula (1860–1934)[4] fővárosi ügyvéd és Lindenbaum Szidónia (1874–1942) fiaként született ortodox zsidó családban.[5] Középiskolai tanulmányait a Budapesti Evangélikus Főgimnáziumban végezte (1909–1917), majd felvételt nyert a Budapesti Tudományegyetem Orvostudományi Karára, ahonnan a Firenzei Egyetemre került. Végül 1924-ben a pécsi Erzsébet Tudományegyetemen avatták orvossá. A gyakorlati évének letöltése után a budapesti Pázmány Péter Tudományegyetem Elme- és Idegkórtani Klinikáján dolgozott Schaffer Károly professzor mellett fizetéstelen tanársegédként. 1930 októberében a Budapesten tartott törvényszéki orvosi vizsgálat alapján törvényszéki orvosi képesítést szerzett.[6] 1939 novemberében a zsidótörvények következtében el kellett hagynia a Klinikát. Ezt követően több intézetben vállalt helyettesi munkakört és magánrendelőt nyitott. 1943 októberétől 1944 júliusáig – munkaszolgálatosként – az Angyalföldi Ideg- és Elmegyógyintézetben működött, azonban onnan is távoznia kellett, és Budapest felszabadulásáig bujkálni kényszerült.
1946-ban A vegetatív idegrendszer kórtana című tárgykörből egyetemi magántanári címet kapott.[7] Richter Hugó halála után, 1948-ban pedig a Szabolcs Utcai Kórház Idegosztályának élére került. Még ugyanabban az évben az Orvosegészségügyi Szakszervezet Pavlov Ideg- és Elmeszakcsoportjának főtitkárává választották. Ekkortól a Kútvölgyi úti Állami Kórház és a Korvin Ottó Kórház állandó konziliáriusa lett. 1962-ben az Orvostovábbképző Intézet Ideggyógyászati Tanszékének vezetőjévé nevezték ki, de mellette a Szeretetkórházban is gyógyított.
A Budapesti Izraelita Hitközség dísztagjának választották.
A Kozma utcai izraelita temetőben nyugszik. Temetésén Lóránd Márton főkántor és a kórus gyászéneke után Benoschofsky Imre országos főrabbi-helyettes méltatta emberi nagyságát és tudományos érdemeit.[8]
Díjai, elismerései
- Érdemes Orvos (1952)[9]
- Kiváló Orvos (1959)[10]
Művei
- Algo-Myorhythmia. (Orvosi Hetilap, 1935, 29.)
- Különleges térdreflex-befolyás. (Orvosi Hetilap, 1935, 48.)
- A verejték elválasztás a Romberg-féle atrophia faciei progressivában. (Orvosi Hetilap, 1935, 52.)
- Polyradiculitis diagnostikájának újabb, biztos neurológiai tünete. (Orvosi Hetilap, 1936, 50.)
- Orr-korcsképződmény és myocloniás torsiós dystonia, mint combinálódó heredopathia. Benedek Lászlóval. (Orvosi Hetilap, 1938, 49.)
- Die Eígenerkrankung des Corpus Luysii. Der erste hetedodegenerative Biballismus-Fall. (Zeitschrift für die gesamte Neurologie und Psychiatrie. Bd. 144. 1933)
- Az eszméletlen beteg. Strausz Imrével. Budapest, 1961
- Az akaratlagos Babinski. (Orvosi Hetilap, 1962, 18.)
- Az essentiális ischias diagnosztizálhatóságáról. (Orvosi Hetilap, 1963, 21.)
Jegyzetek
- ↑ a b FamilySearch Historical Records. (Hozzáférés: 2023. január 15.)
- ↑ a b PIM-névtérazonosító. (Hozzáférés: 2023. január 15.)
- ↑ Gyászjelentése. (Hozzáférés: 2023. január 15.)
- ↑ Rakonitz Gyula halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 1766/1934. folyószáma alatt. (Hozzáférés: 2023. január 15.)
- ↑ Szülei házasságkötési bejegyzése az óbudai izraelita hitközség házassági akv. 23/1893. folyószáma alatt. (Hozzáférés: 2023. január 15.)
- ↑ Budapesti Közlöny, 1930. december 16. (64. évfolyam, 287. szám)
- ↑ Magyar Közlöny, 1946. június 20. (138. szám)
- ↑ „Dr. Rakonitz Jenő temetése”, Új Élet, 1963. július 1. (Hozzáférés: 2023. január 15.)
- ↑ Esti Budapest, 1952. július 1. (1. évfolyam, 75. szám)
- ↑ Esti Hírlap, 1959. július 2. (4. évfolyam, 153. szám)
Források
- Alexander Emed (2006). „Ideg- és elmegyógyászatunk nagy alakja (Rakonitz Jenő, 1899-1963)” (Magyarország) 16 (3), 87–88. o. (Hozzáférés: 2023. január 15.)
- Gergely András: Jeles magyar zsidó orvosok lexikona. Budapest, Makkabi, 2001
- Magyar Imre. „Rakonitz Jenő (1899-1963)”. Orvosi Hetilap 104 (30), 1393–1394. o. (Hozzáférés: 2023. január 15.)
- Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969.
További információk
- Révai új lexikona XVI. (Rac–Sy). Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd: Babits. 2005. ISBN 963-955-626-2
- Új magyar életrajzi lexikon V. (P–S). Főszerk. Markó László. Budapest: Magyar Könyvklub. 2004. ISBN 963-547-414-8
Orvostudományi portál
Zsidóságportál