Pachycephala fulvotincta
![]() | ||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Pachycephala pectoralis fulvotincta | ||||||||||||||||||
Természetvédelmi státusz | ||||||||||||||||||
Nem fenyegetett![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | ||||||||||||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||
Tudományos név | ||||||||||||||||||
Pachycephala fulvotincta Wallace, 1864 | ||||||||||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||||||||||
![]() A Wikifajok tartalmaz Pachycephala fulvotincta témájú rendszertani információt. ![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Pachycephala fulvotincta témájú kategóriát. |
A Pachycephala fulvotincta a madarak osztályának verébalakúak (Passeriformes) rendjébe és a légyvadászfélék (Pachycephalidae) családjába tartozó faj.[1][2]
Rendszerezése
A fajt Alfred Russel Wallace brit természettudós írta le 1864-ben.[3]
Alfajai
- Pachycephala fulvotincta teysmanni (Büttikofer, 1893) - eredetileg különálló fajként írták le, a Selayar-szigeteken él. (Celebesztől délre)
- Pachycephala fulvotincta everetti (Hartert, 1896) - eredetileg különálló fajként írták le, Tanahjampea, Kalaotoa és Madu szigeteken él, (Celebesztől délre)
- Pachycephala fulvotincta javana (Hartert, 1928) - Jáva keleti része és Bali
- Pachycephala fulvotincta fulvotincta (Wallace, 1864) - a Kis-Szunda-szigetek keleti szigetei
- Pachycephala fulvotincta fulviventris (Hartert, 1896) - eredetileg különálló fajként írták le, Sumba szigetén él. [2]
Előfordulása
Délkelet-Ázsiában, Indonézia és Kelet-Timor területén honos. Természetes élőhelyei a szubtrópusi és trópusi lombhullató erdők, síkvidéki és hegyi esőerdők, mangroveerdők, mocsári erdők és cserjések, valamint ültetvények, szántóföldek, vidéki kertek és másodlagos erdők. Állandó, nem vonuló faj.[4]
Megjelenése
Testhossza 14-15 centiméter.[3]
Életmódja
Gerinctelenekkel, főleg rovarokkal és pókokkal táplálkozik, időnként gyümölcsöt és ritkán magvakat is fogyaszt.[3]
Természetvédelmi helyzete
Az elterjedési területe nagy, egyedszáma pedig stabil. A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján nem fenyegetett fajként szerepel.[4]
Jegyzetek
- ↑ A Jboyd.net rendszerbesorolása. (Hozzáférés: 2020. március 19.)
- ↑ a b A taxon adatlapja az ITIS adatbázisában. Integrated Taxonomic Information System. (Hozzáférés: 2020. március 19.)
- ↑ a b c Hand Books the Birds. (Hozzáférés: 2020. március 19.)
- ↑ a b A faj adatlapja a BirdLife International oldalán. (Hozzáférés: 2020. március 19.)
További információk
- Képek az interneten a fajról
- Xeno-canto.org - a faj hangja
Madárportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap