Páfrányfák
![]() | ||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Trópusi esőerdő Belles közelében (Dominikai Köztársaság) | ||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||
| ||||||||
Családok | ||||||||
| ||||||||
Hivatkozások | ||||||||
![]() A Wikifajok tartalmaz Páfrányfák témájú rendszertani információt. ![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Páfrányfák témájú kategóriát. |
A páfrányfák (harasztfák, pálmapáfrányok, Cyatheales) a valódi páfrányok (Pteridopsida) osztályának egyik rendje.
Elterjedésük
Trópusi növények; az ausztrál flórabirodalomban (Australis) és Latin-Amerika trópusi területein erdőalkotók; Afrikában ritkábbak. Különösen gyakoriak Új-Zélandon.
Megjelenésük, felépítésük
Törzsük mint tőke a föld alatt húzódik meg; a föld fölé csak nagy leveleik hajtanak ki. Egyes nemzetségeik, mint például:
- Alsophila,
- Hemitelia,
- serlegpáfrány (Cyathea),
- Sphaeropteris
pálmatermetű, ágatlan, oszlopforma, 6–20 m magas, embervastag fává cseperednek óriási lombkoronával.
Életmódjuk, termőhelyük
Melegkedvelő, fagyérzékeny növények. Európába két fajt sikerült betelepíteni:
- óriás páfrányfa (Dicksonia antarctica) — a leginkább óceáni éghajlatú területeken,
- ezüst serlegpáfrány (Alsophyila delbata, korábban Cyathea dealbata) a Mediterráneum legmelegebb részein.[1]
Felhasználásuk
Mivel nincs valódi törzsük, így fájuk sincs. A leszáradó levelek csonkjaiból álló, pálmaszerű szár leginkább csak tüzelőnek és kerítésnek jó. Egyes fajaikat melegházakban dísznövénynek ültetik. Némelyik faj a belében ehető keményítőt termel.
Rendszertani felosztásuk
A rendet rendszerint nyolc családra bontják, de a Dennstaedtiaceae és a Dicksoniaceae családot egyes szerzők harasztfák (Dicksoniales, Pic. Serm. ex Reveal) néven önálló rendbe vonják össze. Mások a Dennstaedtiaceae családot kivették ebből a rendből, és az édesgyökerű páfrányok (Polypodiales) közé osztják be.
- Serlegpáfrányfélék (Cyatheaceae) 5–6 nemzetséggel:
- Alsophila
- serlegpáfrány (Cyathea)
- Cnemidaria (ennek fajait egyes szerzők a serlegpáfrány nemzetség tagjainak tekintik)
- Gymnosphaera
- Hymenophyllopsis
- Sphaeropteris
- Cibotiaceae egy nemzetséggel:
- Cibotium
- Culcitaceae egy nemzetséggel:
- Culcita
- harasztfafélék (Dicksoniaceae) három nemzetséggel:
- Calochlaena
- Dicksonia
- Lophosoria
- Loxsomataceae két nemzetséggel:
- Loxsoma
- Loxsomopsis
- Metaxyaceaeegy nemzetséggel:
- Metaxya
- Plagiogyriaceae egy nemzetséggel:
- Plagiogyria
- Thyrsopteridaceae számos kihalt és egyetlen recens fajjal:
- Thyrsopteris elegans
Életmódjuk
Többségük a trópusi, illetve szubtrópusi eső- és köderdőkben él. A savanyú talajt kedvelik. A fagyot nem tűrik.
- Sphaeropteris cooperi páfrányfa Hawaiin
- Sphaeropteris cooperi páfrányfa a funchali botanikus kertben
- Sphaeropteris cooperi páfrányfa szára
Források
- Bokor József (szerk.). Páfrányfa, A Pallas nagy lexikona. Arcanum: FolioNET (1893–1897, 1998.). ISBN 963 85923 2 X. Hozzáférés ideje: 2009. október 1.
- tasmániai páfrányfa Archiválva 2009. március 9-i dátummal a Wayback Machine-ben
- Magyar nagylexikon XIV. (Nyl–Pom). Főszerk. Bárány Lászlóné. Budapest: Magyar Nagylexikon. 2002. 408. o. ISBN 963-9257-11-7
Jegyzetek
- ↑ Owen Johnson: Európa fái. Ill. David More, ford. Illés Beatrix. [Budapest]: Kossuth. 2011. ISBN 978-963-09-6602-3
Biológiaportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
![]() | Ez a növényekről szóló lap egyelőre csonk (erősen hiányos). Segíts te is, hogy igazi szócikk lehessen belőle! |