Novobáczky Sándor
Novobáczky Sándor | |
Született | 1924. március 29. Szentes |
Elhunyt | 1989. június 8. (65 évesen) Budapest[1] |
Állampolgársága | magyar |
Foglalkozása |
|
Iskolái | Magyar Királyi Pázmány Péter Tudományegyetem (–1946, jogtudomány) |
Sírhelye | Óbudai temető (12-I-133) |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Novobáczky Sándor témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Novobáczky Sándor (Szentes, 1924. március 29. – Budapest, 1989. június 8.) magyar újságíró, humorista.
Életpályája
Szülei: Novobáczky Andor és Ungár Margit voltak. Általános és középiskolai tanulmányait Szentesen végezte el. 1942-ben érettségizett a szentesi Horváth Mihály Gimnáziumban. 1946-ban diplomázott a budapesti tudományegyetem jogi karán. Tisztviselő volt a Magyar Nemzeti Bankban, majd a Pénzügyminisztériumban. 1949–1952 között a Vörös Akadémián politikai gazdaságtan tanára volt. Újságírói pályáját a Szabad Nép című napilapnál kezdte 1952-ben. 1953-ban külpolitikai rovatvezető és szerkesztőbizottsági tag lett. 1955-ben a lázadó kommunistákhoz tartozott, aminek következtében a Szabad Nép megvált tőle. 1955–1956 között a Fogaskerék című üzemi lapnál dolgozott. 1956-ban került a Magyar Nemzethez. 1956. október 6-án jelent meg az Irodalmi Újságban Különös emberek? című írása, amiért 1957. január 19-én letartóztatták. 1957. október 26-án a Budapesti bíróság tíz havi börtönre ítélte. Kiszabadulása után évekig letiltották az újságírói pályáról a Corvin Áruház propagandistájaként dolgozott 1958–1959 között. 1959-ben került a Népsport szerkesztőségébe. 1963-ban a Magyarország című hetilap alapító tagja, 1968–1989 között rovatvezetője volt.
Cikkei jelentek meg a Könyvvilágban, a Budapester Rundschauban. Kitűnő szatirikus képességével a Ludas Matyiban és a Magyar Rádióban is nevet szerzett.
Sírja az Óbudai temetőben látogatható (12-I-133).
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6d/Grave_of_S%C3%A1ndor_Novob%C3%A1czky_%28%C3%93buda_Cemetery%29.jpg/300px-Grave_of_S%C3%A1ndor_Novob%C3%A1czky_%28%C3%93buda_Cemetery%29.jpg)
Művei
- A genfi győzelem (Méray Tiborral, Budapest, 1954)
- Berlini jelentés a négyhatalmi tanácskozásról (Nemes Györggyel, Budapest, 1954)
- A külpolitikai agitáció módszereiről (Budapest, 1956)
- Kacag a lelátó (karcolatok, anekdoták, Léwald Györggyel, 1965)
- Súlyos pesti sértések (Kabaréműsorok, Budapest, 1971)
- A csapat szelleme (egyfelvonásosok, Budapest, 1971)
- Also nein, diese Ungurn! (Glossen, Brachfeld Siegfrieddel, Berlin-Weimar 1974)
- Fiatalság: komiszság (elbeszélések, 1974)
- Nincs tanú (színmű, Bratislava, 1983)
Források
- Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6422-X
- Szentesinfo.hu
- http://server2001.rev.hu/oha/oha_display_biography.asp?id=2924&idx=249&lang=h
- Kortárs magyar írók
További információk
- Fekete Sándor: Novobáczky Sándor (Új Tükör, 1989. 25. sz.)
- Ember Mária: Novo (Magyar Nemzet, 1989. jún. 21.)
- Humorlexikon. Szerkesztette: Kaposy Miklós. Budapest, Tarsoly Kiadó, 2001.
- Révai új lexikona XV. (Nem–Rab). Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd: Babits. 2005. ISBN 963-955-623-8
- Szentesi ki kicsoda? Szerkesztette és írta Bodrarits István, Labádi Lajos, Majtényiné Túri Katalin. Szentes, Szentes Városi Könyvtár, 1988.
- Új magyar életrajzi lexikon IV. (L–Ő). Főszerk. Markó László. Budapest: Magyar Könyvklub. 2002. ISBN 963-547-414-8
- Új magyar irodalmi lexikon II. (H–Ö). Főszerk. Péter László. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6806-3
- ↑ PIM-névtérazonosító. (Hozzáférés: 2020. június 30.)