Lotte Ulbricht
Lotte Ulbricht | |
![]() | |
NDK | |
Született | 1903. április 19.[1][2][3] Berlin[4] |
Elhunyt | 2002. március 27. (98 évesen)[1][2][3] Pankow |
Sírhely | Berlin |
Párt | |
Házastársa |
|
Gyermekei | Beate Ulbricht |
Foglalkozás | politikus |
Halál oka | zuhanás okozta halál |
Díjak |
|
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Lotte Ulbricht témájú médiaállományokat. |
Lotte Ulbricht, született Charlotte Kühn (Berlin, 1903. április 19. – Pankow, 2002. március 27.) német politikus. Az NDK-elnök Walter Ulbricht második felesége volt.
Élete
Édesapja segédmunkásként dolgozott, édesanyja bedolgozó volt. A nép- és középiskola után egy irodában helyezkedett el gépírónőként. 1919-ben belépett a Freien Sozalistischen Jugend-be (magyarul: Szabad Szocialista Fiatalok), 1920-ben a KPD (Kommunistische Partei Deutschlands – Németország Kommunista Pártja) tagja lett. Később a szovjet Központi Bizottság gépírőnője lett, majd átkerült a Nemzetközi Kommunista Fiatalokhoz Moszkvában. 1924-től 1926-ig a KPD képviselője volt a Reichstagban. Ezután lett tagja a KJVD Központi Bizottságának, 192sé 1927-ben a Nemzetközi Kommunista Fiatalok levéltárosa volt. 1931-ig titkárnő és gépírónő volt a Szovjetunió berlini kereskedelmi irodájában.
Ugyanebben az évben az első férjével, Erich Wendttel Moszkvába emigrált. Előadó volt a Nemzetközi Kommunistáknál. A szovjet tisztogatások idején 1937-ben férjét letartóztatták. 1938-tól a későbbi kelet-német vezetővel, Walter Ulbrichttal élt együtt Moszkvában. 1939-től 1941-ig egy külföldi irodalommal foglalkozó nyomdában dolgozott, 1943-tól ismét Nemzetközi Kommunistáknak.
Németországi visszatérését követően a KDP Központi Bizottságának Általános Osztályát kezdte vezetni. 1946-ban Ulbricht egy Maria Pestunowa nevű lányt adoptált egy lipcsei árvaházból, mivel Ulbrichtnak és Lottenek sosem született közös gyerekük. A fogadott lány, akit ettől kezdve Beate Ulbrichtnak hívtak, egy ukrán kényszermunkás gyermeke volt. A nő egy lipcsei légitámadás során vesztette életét.
1947 után Lotte Walter Ulbricht személyes munkatársa lett. 1953-ban, házasságkötése évében egy Társadalomtudományi Intézetben tanult tovább. 1959-ben diplomás társadalomtudomány-szakértő lett.
Művei
- Eine unvergessliche Reise. Verlag für die Frau, Leipzig, 1965
- Reden und Aufsätze. 1943–1967. Dietz Verlag, Berlin
- „Mein Leben“. Selbstzeugnisse, Briefe und Dokumente. Herausgegeben von Frank Schumann. Das Neue Berlin, Berlin, 2003, ISBN 3-360-00992-4
Jegyzetek
- ↑ a b Integrált katalógustár (német nyelven). (Hozzáférés: 2015. október 16.)
- ↑ a b filmportal.de. (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ a b FemBio database (német és angol nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ Integrált katalógustár (német nyelven). (Hozzáférés: 2014. december 10.)
További információk
- Életrajza
Németország-portál
Politikaportál
![]() | Ez a német politikusról vagy diplomatáról szóló lap egyelőre csonk (erősen hiányos). Segíts te is, hogy igazi szócikk lehessen belőle! |
![]() | Ez a keletnémet személy életrajzát bemutató lap egyelőre csonk (erősen hiányos). Segíts te is, hogy igazi szócikk lehessen belőle! |