Kirim Giráj krími kán
Kirim Giráj قريم كراى | |
Krími tatár kánság | |
Uralkodási ideje | |
1758 – 1764 1768–1770 | |
Elődje | Halim Giráj |
Utódja | IV. Devlet Giráj |
Életrajzi adatok | |
Uralkodóház | Giráj-dinasztia |
Született | 1717 Bahcsiszeráj |
Elhunyt | 1769 márciusa (52 évesen) Krím |
Nyughelye | Bahcsiszeráj |
Édesapja | II. Devlet kán |
Gyermekei | Baht Bahadur Muhammed Kaplan |
Sablon • Wikidata • Segítség |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/57/%D0%9C%D0%BE%D0%B3%D0%B8%D0%BB%D0%B0_%D0%9A%D0%B8%D1%80%D0%B8%D0%BC_%D0%93%D0%B5%D1%80%D0%B0%D1%8F.jpg/260px-%D0%9C%D0%BE%D0%B3%D0%B8%D0%BB%D0%B0_%D0%9A%D0%B8%D1%80%D0%B8%D0%BC_%D0%93%D0%B5%D1%80%D0%B0%D1%8F.jpg)
Kirim Giráj (krími tatár: Qırım Geray, قريم كراى), (1717 – 1769 márciusa) krími tatár kán, II. Devlet kán fia.
Első uralkodása
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/98/Bakhchysarai_04-14_img11_Palace_Fountain_of_Tears.jpg/130px-Bakhchysarai_04-14_img11_Palace_Fountain_of_Tears.jpg)
1748–1750 között Kirim a budzsáki nogáj tatárok vezére (szeraszkere) volt. 1748-ban a núreddin tisztséget viselte. 1757-ben élére állt a Halim kán elleni elégedetlenkedő mozgalomnak és nyomásukra a szultán elmozdította a kánt. A szultán először I. Arszlánt akarta újra a trónra ültetni, de aztán tekintettel Kirim népszerűségére és ötvenezer fegyveres támogatójára, mégis inkább őt tette meg krími kánnak. Kirim tisztában volt vele, hogy nem ő a Fényes Porta első számú jelöltje, ezért még évekig nem látogatott el Isztambulba és ajándékokkal igyekezett javítani megítélésén. 1760-ban kozákok portyáztak a Krím területén; a kán személyesen űzte el őket. A következő évben pestisjárvány pusztított a kánságban.
Kirim valamennyire önálló külpolitikát folytatott, elsősorban egy oroszellenes szövetséget igyekezett létrehozni, ez ügyben Nagy Frigyes porosz királlyal is felvette a kapcsolatot, ám a szultán nem akart indokot adni egy orosz támadásra, ezért beszüntette a tárgyalásokat.
Kirim Giráj idejére a Krím már magához tért a háborús pusztításból és jelentősen fejlődött a gazdaság és a kulturális élet. A kán is támogatta új bányák nyitását a félsziget és a Kaukázus hegyei között, új kikötők építését a Dnyeperen és pompás új épületeket emeltetett, mint például a bahcsiszeráji Şelsebil (Könnyek Forrása) szökőkutat, amely fiatalon meghalt lengyel felesége emlékére készült.
1764-ben végre teljesítette a szultán utasítását és Isztambulba utazott, ám balsejtelme jogosnak bizonyult, mert lemondatták tisztségéről.
Második uralkodása
1768-ban az orosz-török háború kitörésével III. Musztafa oszmán szultán visszahelyezte Kirim Girájt a káni trónusra. Kirim állítólag kétszázezer tatárral segítette a török hadsereget, ám a kezdeti portyázások után 1769-ben megérkezett az orosz fősereg és technológiai fölénye, szervezettsége hamarosan nyilvánvalóvá vált. A szultán hadainak vereségét Kirim kán már nem érte meg, mert 1769 elején a moldvai Kausaniban meghalt, valószínűleg megmérgezték.
Források
- Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II, division I. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.
Kapcsolódó szócikkek
Előző uralkodó: Halim Giráj | Következő uralkodó: III. Szelim Giráj |
Előző uralkodó: Makszud Giráj | Következő uralkodó: IV. Devlet Giráj |
Történelemportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap