Haselbeck Olga
Haselbeck Olga | |
![]() | |
Az 1910-es években Székely Aladár felvételén | |
Életrajzi adatok | |
Születési név | Haselbeck Olga Mária |
Született | 1884. február 19.[1] Budapest[2] |
Elhunyt | 1961. október 16. (77 évesen)[1] Budapest[2] |
Sírhely | Farkasréti temető |
Házastársa | dr. László Géza |
Iskolái | Országos Magyar Királyi Zeneakadémia (1905–1908) |
Pályafutás | |
Műfajok | opera |
Aktív évek | 1908 – 1932 |
Hangszer | ének |
Hang | mezzoszoprán, szoprán |
Tevékenység | opera-énekesnő |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Haselbeck Olga témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/07/A_k%C3%A9kszak%C3%A1ll%C3%BA_herceg_v%C3%A1ra.jpg/250px-A_k%C3%A9kszak%C3%A1ll%C3%BA_herceg_v%C3%A1ra.jpg)
L. Haselbeck Olga Mária (férjezett nevén dr. László Gézáné) (Budapest, 1884.[3] február 19. – Budapest, 1961. október 16.) opera-énekesnő (mezzoszoprán, szoprán) volt. Ma emléke mint Bartók Kékszakállújának első Juditja él, de életében Wagner-énekesként ünnepelték.
Élete
Bajor bevándorlók leszármazottja, Haselbeck Károly és Ostián Mária leányaként született. A Budai Zeneakadémián, majd az „országoson” tanult.
Az 1908–09-es évadban az Operaház ösztöndíjasa volt, a következő évadtól tag. Santuzza (Mascagni: Parasztbecsület) szerepében debütált. Nemsokára hangja további képzésére Milánóba utazott, majd egy bayreuthi út következett. Itt a „Wagner-stílust” tanulmányozta Richter János és Siegfried Wagner irányításával. Ennek nagy hasznát látta a budapesti közönség, mert Haselbeck a társulat vezető Wagner-énekesnőjévé vált. Erre predesztinálta hatalmas, igazi „hochdramatischer szoprán” hangja, ami kiváló színészi képességekkel, temperamentummal párosult.
1914. július 7-én Budapesten, az Erzsébetvárosban házasságot kötött a nála két évvel fiatalabb dr. László Gézával, aki ügyvédből neves énektanárrá vált a két világháború közötti időszakban.[4]
1919. május 24-én volt a magyar operatörténet nevezetes napja, mikor Egisto Tango irányításával, a két pályája elején járónak számító énekes, Haselbeck és Kálmán Oszkár bemutatta Bartók egyetlen operáját. A társulat már befutott tagjai húzódoztak az új zenétől, így esett a választás a rájuk. Bartók elégedett volt a teljesítményükkel, a közönség értetlenkedett.
1932-ig maradt a színpadon Haselbeck. Addig rendszeresen vendégszerepelt Berlinben. 1948-ban örökös taggá választotta rég visszavonult művészét az Operaház.
Szerepei
- Bartók: A kékszakállú herceg vára – Judit
- Beethoven: Fidelio – Leonora
- Goldmark: Sába királynője – címszerep
- Mascagni: Parasztbecsület – Santuzza
- Saint-Saëns: Sámson és Delila – Delila
- Richard Strauss: Elektra – Felügyelőnő
- Verdi: Aida – Amneris
- Wagner: Lohengrin – Ortrud
- Wagner: Trisztán és Izolda – Izolda
- Wagner: A Nibelung gyűrűje – Brünnhilda
- Wagner: Parsifal – Kundry
Jegyzetek
Források
- [1] A Magyar színházművészeti lexikonban
- [2] Életrajza az operissimo.comon
- [3] A Bajor zenei lexikon online változatában
- [4] Ádám Tünde: Kálmán Oszkár emlékére = Opera-Világ
- [5] Cikk a Színházi Élet 1919. október 9-i számában
- [6] Bálint Aladár: Haselbeck Olga – Ortrud = Nyugat 1910. 10. sz.
Operaportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap