White Material
White Material | |
---|---|
![]() | |
Ohjaaja | Claire Denis |
Käsikirjoittaja |
|
Tuottaja | Pascal Caucheteux |
Säveltäjä | Stuart Staples |
Kuvaaja | Yves Cape |
Leikkaaja | Guy Lecorne |
Pääosat |
|
Valmistustiedot | |
Valmistusmaa |
|
Tuotantoyhtiö | Why Not Productions |
Levittäjä | Wild Bunch Netflix |
Ensi-ilta |
|
Kesto | 102 minuuttia |
Alkuperäiskieli | ranska |
Aiheesta muualla | |
IMDb | |
Elonet | |
AllMovie | |
[ Muokkaa Wikidatassa ] ![]() | |
Infobox OKNimi-testi OK |
White Material on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut Claire Denis’n ohjaama ranskalais-kamerunilainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Isabelle Huppert ja Christopher Lambert.[1] Elokuva kertoo valkoisesta ranskalaisperheestä, joka taistelee säilyttääkseen kahviplantaasinsa sisällissodan ja väkivallan repimässä ranskankielisessä afrikkalaisessa maassa. Claire Denis ja Marie NDiaye kirjoittivat elokuvan käsikirjoituksen.[1][2] Pascal Caucheteux oli elokuvan tuottajana.[1][2] White Material sai ensi-iltansa vuoden 2009 Venetsian elokuvajuhlilla, missä Claire Denis oli ehdokkaana pääkilpailussa parhaan elokuvan Kultaisen leijonan saajaksi.[1][3]
Juoni
Ranskalaissyntyinen Maria Vial (Isabelle Huppert) viljelee kahvia plantaasillaan yhdessä entisen miehensä Andrén (Christopher Lambert), poikansa Manuelin (Nicolas Duvauchelle) ja Andrén isän Henrin (Michel Subor) kanssa nimeämättömässä ranskankielisessä afrikkalaisessa maassa. Verinen vallankaappaus ja sisällissota kiristyvät alueella, jossa korruptoituneen hallituksen joukot ja kapinallisten lapsiarmeija taistelevat keskenään aivan plantaasin porteilla. Maria menettää pelokkaat työntekijänsä, mihin on syynä lähituntumaan edenneet väkivaltaiset poliittiset levottomuudet. Itsepäinen ja uhmakas Maria ei suostu jättämään plantaasiaan, joten hän rekrytoi uusia työntekijöitä sadonkorjuuseen. Välit kiristyvät sekä perheen sisällä että suhteessa paikalliseen yhteisöön. Maria vaarantaa perheensä turvallisuuden auttaessaan kapinallisten joukkojen johtajaa, ”Nyrkkeilijää” (Isaach de Bankolé).
Näyttelijät
Isabelle Huppert | … | Maria Vial |
Christopher Lambert | … | André Vial |
Nicolas Duvauchelle | … | Manuel Vial |
William Nadylam | … | Chérif |
Michel Subor | … | Henri Vial |
Isaach de Bankolé | … | ”Nyrkkeilijä” |
Adèle Ado | … | Lucie Vial |
Daniel Tchangang | … | José Vial |
David Gozlan | … | Hamudi |
Ali Barkai | … | Jeep |
Daniel Tchangang | … | José |
Tuotanto
White Material kuvattiin Kamerunissa 6,3 miljoonan euron budjetilla.[4][5] Elokuvan tuotantoyhtiönä oli Why Not Productions, jota oli tukemassa Wild Bunch, France 3 Cinéma ja Les Films Terre Africaine.[1][2][6] Elokuvan virallinen traileri julkaistiin 10. helmikuuta 2010.[1]
Julkaisu ja vastaanotto
White Material sai ensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla Italiassa 6. syyskuuta 2009.[7] Elokuva sai teatteriensi-iltansa Ranskassa 24. maaliskuuta 2010, oli Wild Bunch Distributionin teatterilevittämä ja keräsi teatterikierroksensa aikana 147 295 katsojaa.[1][5] Elokuvan Kamerunin ensi-ilta oli Écrans noirsin elokuvajuhlilla Yaoundéssa kesällä 2010.[8] Elokuva on kiertänyt useita elokuvajuhlia ympäri maailman, kuten Toronton ja Karlovy Varyn elokuvajuhlat.[3] White Material ei saanut Suomessa teatteriensi-iltaa, mutta se esitettiin Rakkautta ja anarkiaa -elokuvajuhlilla Helsingissä 15. syyskuuta 2011.[9] Elokuvan Suomen televisioensi-ilta oli Yle Teema -kanavalla 16. lokakuuta 2013.[10]
White Material näyttelijöineen on saanut elokuvakriitikoilta ylistävän vastaanoton.[1][11][12] Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 88% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 7,3/10 keskiarvolla.[11] Keräys perustuu 81 arviointiin.[11] 11 058 käyttäjästä 64% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,2/5 keskiarvolla.[11] Metacritic-sivuston mukaan 26 arvostelun perusteella elokuva on saanut 81 pistettä sadasta mahdollisesta.[12] Metacriticin 24 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,4/10.[12] Internet Movie Databasen 4 998 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 7,0/10.[13] Roger Ebert antoi elokuvalle kolme ja puoli tähteä neljästä.[14] Vuonna 2017 The New York Timesin kriitikot arvioivat White Materialin tämän vuosisadan 25 parhaan elokuvan joukkoon.[15]
White Material julkaistiin Ranskassa DVD:lle 28. syyskuuta 2010.[1] Elokuva julkaistiin Yhdysvalloissa niin DVD:lle kuin blu-rayllekin 12. huhtikuuta 2011.[16]
Palkinnot ja ehdokkuudet
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cc/Christopher_Lambert%2C_Isabelle_Huppert%2C_Patrice_Ch%C3%A9reau_66%C3%A8me_Festival_de_Venise_%28Mostra%29_3.jpg/250px-Christopher_Lambert%2C_Isabelle_Huppert%2C_Patrice_Ch%C3%A9reau_66%C3%A8me_Festival_de_Venise_%28Mostra%29_3.jpg)
Palkinnot ja ehdokkuudet | |||
---|---|---|---|
Palkinto | Kategoria | Ehdokas | Tulos |
IndieWiren Critics’ Poll | Paras roolisuoritus pääosassa | Isabelle Huppert | Ehdokkuus |
Paras jakamaton elokuva | White Material | Ehdokkuus | |
International Cinephile Society | Paras alkuperäinen musiikki | Stuart Staples | Ehdokkuus |
Paras ei-englanninkielinen elokuva | White Material | Ehdokkuus | |
Louis Delluc | Paras ranskalainen elokuva | Claire Denis | Ehdokkuus |
Satellite | Paras vieraskielinen elokuva | White Material | Ehdokkuus |
Brutus | Paras naispääosa | Isabelle Huppert | Voitto |
National Board of Review | Vuoden 5 parasta ulkomaalaista elokuvaa | White Material | Voitto |
National Society of Film Critics | Paras vieraskielinen elokuva | White Material | Ehdokkuus |
Denver Film Critics Society | Paras vieraskielinen elokuva | White Material | Ehdokkuus |
Washington D.C. Area Film Critics Association | Paras vieraskielinen elokuva | White Material | Ehdokkuus |
Venetsian elokuvajuhlien Kultainen leijona | Paras elokuva | Claire Denis | Ehdokkuus |
Venetsian elokuvajuhlien FIPRESCI | Paras rohkein elokuva | Claire Denis | Ehdokkuus |
Venetsian elokuvajuhlien tuomariston palkinto | Paras elokuva | Claire Denis | Ehdokkuus |
Cabourgin elokuvajuhlien Coup de cœur | Christopher Lambert | Voitto | |
The Village Voicen Village Voice Film Poll | Paras naispääosa | Isabelle Huppert | Ehdokkuus |
Lähteet
- ↑ a b c d e f g h i WHITE MATERIAL allocine.fr. AlloCiné. Viitattu 23.4.2017. (ranskaksi)
- ↑ a b c White Material Presskit (PDF) medias.unifrance.org. UniFrance. Viitattu 23.4.2017. (englanniksi)
- ↑ a b White Material unifrance.org. UniFrance. Viitattu 23.4.2017. (ranskaksi)
- ↑ WHITE MATERIAL (2009) tcm.com. TCM. Viitattu 23.4.2017. (englanniksi)
- ↑ a b WHITE MATERIAL jpbox-office.com. JP’s Box-Office. Viitattu 23.4.2017. (ranskaksi)
- ↑ WHITE MATERIAL cineuropa.org. Cineuropa. Viitattu 23.4.2017. (englanniksi)
- ↑ White Material zelluloid.de. Zelluloid. Arkistoitu 24.4.2017. Viitattu 23.4.2017. (saksaksi)
- ↑ White Material (Criterion) bluray.highdefdigest.com. High-Def Digest. Viitattu 23.4.2017. (englanniksi)
- ↑ R&A 11: White Material finnkino.fi. Finnkino. Arkistoitu 24.4.2017. Viitattu 23.4.2017. (suomeksi)
- ↑ White Material (2009) elonet.fi. Elonet. Viitattu 23.4.2017. (suomeksi)
- ↑ a b c d WHITE MATERIAL (2010) rottentomatoes.com. Rotten Tomatoes. Viitattu 23.4.2017. (englanniksi)
- ↑ a b c White Material 2010 metacritic.com. Metacritic. Viitattu 23.4.2017. (englanniksi)
- ↑ White Material (2009) imdb.com. IMDb. Viitattu 23.4.2017. (englanniksi)
- ↑ WHITE MATERIAL rogerebert.com. Roger Ebert. Viitattu 23.4.2017. (englanniksi)
- ↑ Dargis, Manohla ja Scott, A. O.: The 25 Best Films of the 21st Century So Far The New York Times. 9.6.2017. Viitattu 10.6.2017. Vaatii tilauksen.
- ↑ White Material (2009) allmovie.com. Allmovie. Viitattu 23.4.2017. (englanniksi)
Aiheesta muualla
- White Material Internet Movie Databasessa (englanniksi)
- White Material Elonet.
- White Material AllMoviessa. (englanniksi)
- White Material AlloCinéssä (ranskaksi)
- White Material UniFrancessa (ranskaksi)
- White Material JP’s Box-Officessa (ranskaksi)
- White Material Rotten Tomatoes -sivustolla (englanniksi)
- White Material Metacriticissä (englanniksi)
- Jauhiainen, Olli-Pekka & Vesikko, Antti: ”Kosketuksia valkoiseen materiaaliin : Claire Denis ja postkolonialistisen halun ambivalenssi”, Niin & näin 20 (2013) : 3, s. 113–117.