Vilhelm Krag
Vilhelm Krag | |
---|---|
![]() Vilhelm Krag | |
Henkilötiedot | |
Koko nimi | Vilhelm Andreas Wexels Krag |
Syntynyt | 24. joulukuuta 1871 Kristiansand, Norja |
Kuollut | 10. heinäkuuta 1933 Søgne, Norja |
Ammatti | runoilija, toimittaja, teatterinjohtaja |
Kirjailija | |
Aikakausi | uusromantiikka |
Tyylilajit | runous, näytelmäkirjallisuus, romaani |
Esikoisteos | Digte (dikt), (1891) |
Aiheesta muualla | |
![]() Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta | |
[ Muokkaa Wikidatassa ] ![]() | |
Infobox OK |
Vilhelm Andreas Wexels Krag (24. joulukuuta 1871 Kristiansand, Norja – 10. heinäkuuta 1933 Ny-Hellesund, Søgne, Norja) oli norjalainen prosaisti, runoilija ja teatterinjohtaja. Kirjallisen tuotantonsa ohella hänet tunnetaan muun muassa Sørlandet-käsitteen alkuunpanijana ja puolestapuhujana.
Kragin ja Sigbjørn Obstfelderin runoja pidettiin 1900-luvun vaihteen Norjan lyriikan merkittävimpinä saavutuksina. Kragilla yhtyy laulava ja melodinen muoto tunnelman alakuloisen herkkään, hieman romanttiseen haaveellisuuteen. Lyyristen kokoelmien lisäksi Krag on julkaissut suorasanaisia teoksia ja näytelmiä.[1]
Tausta
Vilhelm syntyi Kristiansandissa seitsenlapsisen perheen kuopukseksi. Hänen isänsä oli tieinsinööri ja kansanedustaja Peter Rasmus Krag. Perhe oli ennen Vilhelmin syntymää asunut useilla paikkakunnilla Etelä-Norjassa. Samassa korttelissa asui muun muassa kenraali Oscar Wergeland. Kragin lapsuudenkoti paloi Kristiansandin suuressa tulipalossa 1892.[2] Hänen veljensä on kirjailija Thomas P. Krag, ja suvussa on useita muitakin merkittäviä jäseniä.[3]
Vilhelm aloitti toimittajanuransa jo 13-vuotiaana syksyllä 1885, jolloin hän kirjoitti artikkelin Lister og Mandals Amtstidende -lehteen Kristiansandissa pidetystä maatalousnäyttelystä. Vuonna 1889 hän kirjoitti Farsunds avisiin, ja vuonna 1890 hän kirjoitti Fædrelandsvenneniin kirja-arvostelun Knut Hamsunin romaanista Nälkä. Hamsun lähetti Kragille henkilökohtaisen kiitoskirjeen.[2]
Runoilija, prosaisti, teatterinjohtaja
Krag aloitti runokirjan kirjoittamisen 15-vuotiaana. Seuraavana vuonna ilmestyi Fædrelandsvennen-lehdessä hänen ensimmäinen runonsa. Bjørnstjerne Bjørnson ja Henrik Ibsen vaikuttivat paljon hänen tyyliinsä. Muuttaessaan kesällä 1889 Kristiansandista Kristianiaan (nykyinen Oslo) hän oli kirjoittanut ja julkaissut jo useita runoja.[2] Kragin läpimurto tapahtui, kun Jens Thiis luki hänen eksoottisen runonsa ”Fandango” Studentersamfundetissa 25. lokakuuta 1890.[4]
Kragin esikoisteos Digte julkaistiin 1891, ja kirjasta tuli heti arvostelumenestys, joka nosti Kragin erääksi Norjan kirjallisuuden tärkeimmistä uusromantikoista[4]. Kragin runoutta kuvattiin melodiseksi, ja muun muassa Edvard Grieg sävelsi niitä mielellään. Lähes sata säveltäjää on tehnyt musiikin yli kolmeensataan Kragin runoon, ja hän on siten sävelletyimpiä norjalaisia runoilijoita.[2]
Krag kirjoitti 43 kirjaa, runojen lisäksi myös proosaa, kuten novelleja ja matkakertomuksia, sekä näytelmiä. Hän toimi 22 vuotta kustannustoimittajana Aschehoug-kirjakustantamossa. Hän toimi vuosina 1908–1911 Nationaltheatretin johtajana.[3]
Sørlandet
Krag käytti ensimmäisenä nimitystä Sørlandet Etelä-Norjan, eritoten Agderin, rannikkoalueesta 16. maaliskuuta 1902 Morgenbladet-lehdessä.[2]
Kulttuurivaikuttaja
Kragin jo vuonna 1895 käynnistämä kampanja johti lopulta Kristiansandin maakunta-arkiston perustamiseen kaksi vuotta hänen kuolemansa jälkeen 1935.[2] Hän toimi myös aktiivisesti Länsi-Agderin maakuntamuseon perustamiseksi sekä Christianholm Festning -linnoituksen suojelemiseksi.lähde?
Kirjallinen tuotanto
Runoteokset
- Digte, 1891
- Nat. Digte i prosa, 1892
- Sange fra syden: Reiseindtryk og stemninger, 1893
- Nye Digte, 1897
- Vestlandsviser, 1898
- Norge: Dikt, 1903
- Sange. Et Udvalg, 1917
- Sange fra min Ø, 1919
- Viser og Vers, 1919
Näytelmät
- Vester i Blaafjeldet, 1893
- De gode gamle: To enaktere: De gamles juleaften – Solnedgang, 1895
- Den sidste Dag, 1897
- Baldevins bryllup, 1900 (suomentanut Evert Suonio, Baldevinin häät: idylli 3 näytöksessä, Kuopio: U.W. Telén & C:o, 1907)
- Livet en Leg, 1901
- Situationens herre, 1903
- Sangen om Florens, 1906
- Jomfru Trofast, 1906
- Slangen i Paradis, 1914
- Vanitas, 1915
Romaanit ja novellit
- Hjemve, 1895
- Den glade løitnant (romaani), 1896
- Fra de lave Stuer, 1897
- Rachel Strømme Kristiania, 1898
- Jul i skrivergaarden (novellikokoelmia), 1899
- Marianne (romaani), 1899 (suomentanut Oskar Liljefors, Marianne: kertomus, Helsinki: Emil Vainio, 1905)
- Isaac Seehusen (romaani), 1900
- Isaac Kapergast (romaani), 1901
- Lille Bodil (romaani), 1902
- Den gamle Garde (romaani), 1903
- Thea Marie (romaani), 1904
- Hos Maarten og Silius, 1906
- Major von Knarren og hans Venner (novellikokoelma ja romaani), 1906
- Krøniken om Hr. Villum (romaani), 1913
- Stenansigtet (romaani), 1918
- Verdensbarn (romaani), 1920
Muistelmat
- Min barndoms have, erindringer Oslo, 1926
- Dengang vi var tyve Aar, erindringer Oslo, 1927
- Heirefjæren, erindringer Oslo, 1928
- De skinnende hvide Seil, erindringer Oslo, 1931
Muita teoksia
- Holmerne de graa (matkakertomus) Kristiania, 1905
- Vandringsmand (matkakertomus) Kristiania, 1907 (kaksi painosta)
- Fra det blaa Bryggerhus: Af en Digters Optegnelser (matkakertomus) Kristiania, 1911 (kaksi painosta)
- Hos Maarten og Silius (matkakertomus) Kristiania, 1912 (kaksi painosta)
- Sange fra min Ø (runo) Kristiania, 1918
- Christianssands Sparebank 1824–1924: Et jubilæumsskrift (yrityshistoriikki) Kristiania, 1924
- Baldevin. To idyller: Baldevins bryllup. Slangen i Paradis (näytelmä) Oslo, 1925
- Skrifter I–IV, Oslo, 1930
- I Major von Knarren
- II Thea Marie og Stenansiktet
- III Maarten og Silius og andre noveller fra Holmerne de graa, Vandringsmann, Fra det blå bryggerhus, Fra de lave stuer og Marianne
- IV Dikt fra Digte, Nye digte, Vestlandsviser, Sange fra min ø og Viser og vers (toim. Nils Collett Vogt)
- Digte, separatutgave av Skrifter IV Oslo, 1930
Suomennetut teokset
- Marianne: kertomus, suom. Oskar Liljefors, Helsinki: Emil Vainio 1905. Sarja: Helsingin Kaiun kertomuskokoelma, 1
- Baldevinin häät: idylli 3 näytöksessä, suomentanut Evert Suonio, Kuopio: U. W. Telén & C:o 1907. Sarja: Näytelmäkirjallisuutta, n:o 92.
- Runot
- Heleä heila, suom. Eino Leino, teoksessa: Eino Leino: Maailman kannel, Otava 1913 ja Eino Leino: Runot IV: 1908–1915 (Leino)
- Miksi ulvovat mustat koirat?, suom. Yrjö Jylhä, teoksissa: Skandinavian kirjallisuuden kultainen kirja, WSOY 1930 ja Veri ja kulta: Yrjö Jylhän suomentamaa maailmanlyriikkaa, Otava, Helsinki, 1954
- Runous, suom. Eino Leino, teoksissa: Maailman kannel ja Runot IV: 1908–1915 (Leino)
- Syys nummella, suom. Yrjö Jylhä, teoksissa: Skandinavian kirjallisuuden kultainen kirja ja Veri ja kulta
- Tunis, suom. Yrjö Jylhä, teoksissa: Skandinavian kirjallisuuden kultainen kirja ja Veri ja kulta
Lähteet
- ↑ Tietosanakirja osa 4, palsta 1467. Krag 2. Wilhelm Andreas Wexels K. Tietosanakirja Osakeyhtiö, 1911. Teos Runeberg-projektissa (viitattu 23.6.2020).
- ↑ a b c d e f Tronstad, Roger: Vilhelm Krag i og om arkiver 19.1.2006. Statsarkivet i Kristiansand. Viitattu 16.6.2008. (norjaksi)
- ↑ a b Vilhelm Krag Norsk biografisk leksikon. Viitattu 23.6.2020. (norjaksi)
- ↑ a b Opstad, Gunvald: Krag, Vilhelm Dagbladet. 2003. Oslo: Dagbladet. Viitattu 16.6.2008. (norjaksi)
Aiheesta muualla
- Vilhelm Krag Dagbladetin kirjailijasivuilla (norjaksi)
|