Unto Venäläinen
![]() | Tätä artikkelia tai sen osaa on pyydetty parannettavaksi, koska se ei täytä Wikipedian laatuvaatimuksia. Voit auttaa Wikipediaa parantamalla artikkelia tai merkitsemällä ongelmat tarkemmin. Lisää tietoa saattaa olla keskustelusivulla. Tarkennus: Tiivistettävä, henkilöartikkeliksi teksti kertoo Venäläisen lisäksi liikaa "kaikesta muusta" (kilpaveljet, seurat, kilpailut) |
Unto Venäläinen | |
---|---|
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 29. helmikuuta 1944 Lahti |
Kuollut | 26. lokakuuta 2021 (77 vuotta) Lahti |
Titteli | FIDE-mestari, kirjeshakin kansainvälinen mestari |
[ Muokkaa Wikidatassa ] ![]() | |
Infobox OK |
Unto Eevert Venäläinen (29. helmikuuta 1944 Lahti – 26. lokakuuta 2021 Lahti)[1][2][3] oli suomalainen shakinpelaaja. Lähishakissa hän oli FIDE-mestari ja kirjeshakissa kansainvälinen mestari. Venäläinen voitti kirjeshakin Suomen-mestaruuden 1970 ja 1972. Lähishakin SM-kisassa hänen paras sijoituksensa oli jaettu 2. sija vuonna 1974.[4]
Elämä ja shakkiura
Unto Eevert Venäläinen syntyi Lahdessa ja hän asui siellä suurimman osan elämäänsä. Hän työskenteli kirjaltajana eli kirjatyöntekijänä.[3] 1960- ja 1970-luvulla hän edusti Lahden Työväen Shakkikerhoa (LahTS).[4][5] Vuonna 1966 Venäläinen oli noussut jo mestariehdokkaaksi. Hän osallistui samana vuonna Porissa mestariehdokasluokassa pelattuun yhteisliittoturnaukseen jakaen ryhmän voiton Vammalan Shakkikerhoa edustaneen Pekka Ahosen kanssa.[5] Järjestettiin jatko-ottelu, jonka voitti Venäläinen.[5] Hänestä tuli voiton myötä järjestyksessä 97. suomalainen shakkimestari vuonna 1967.[6] Samana vuonna 1967 pelatussa SM-turnauksessa Venäläinen jakoi 6. sijan Ilkka Kankon kanssa, kun Kaarle Ojanen voitti mestaruuden tuloksella 11,5/15.[7]
Erkki Latvio on laskenut suomalaisten shakinpelaajien maajoukkueen valitsemisen tueksi aktiivipelaajien vahvuuslukulistan vuosina 1966, 1968, 1970, 1972 ja 1974. Unto Venäläinen on listalla ensimmäistä kertaa vuoden 1968 rangilistan 10. sijalla.[8] Hän pysyi Suomen 20 parhaan aktiivisen shakinpelaajan joukossa ainakin vuoteen 1974 asti.[8]
Vuonna 1968 shakkiolympialaiset olivat Luganossa, ja Suomi osallistui kisoihin joukkueella Heikki Westerinen, Kaarle Ojanen, Erkki Havansi, Heikki Koskinen, Seppo Kajan ja Unto Venäläinen.[9] Suomi selvisi kisojen B-finaaliin sijoittuen ryhmässä 9. sijalle ja kokonaissijoituksissa 23. sijalle.[9] Venäläinen keräsi vaatimattomat 2,5 pistettä 10 pelistä.[9]
Seuraavina vuosina Venäläinen jatkoi Suomen-mestaruuden tavoittelua: vuonna 1968 hän jakoi 5. sijan, 1970 hän oli jaetulla 6. sijalla, 1971 jaetulla 4. sijalla (kolmen muun pelaajan kanssa) ja 1972 6. sijalla.[7] Vuonna 1973 turnausta ei pelattu.[7] Keväällä 1974 Suomen-mestaruuskisan järjesti Työväen Shakkiliitto. Turnaus pelattiin Osuusliike Elannon juhlasalissa Helsingissä.[4] Mestaruuden voitti Pertti Poutiainen tuloksella 9,5/13, Venäläinen jakoi Harri Hurmeen kanssa toisen sijan 8,5 pisteellä.[4]
Suomi osallistui 6.–30. kesäkuuta 1974 pelattuihin Nizzan shakkiolympialaisiin. Joukkueessa pelasivat Heikki Westerinen, Yrjö Rantanen, Pertti Poutiainen, Harri Hurme, Unto Venäläinen ja Eero Raaste.[10] Venäläinen keräsi 15 pelistä 7 pistettä.[10] Suomen joukkue selvisi A-finaaliin ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1952 (edellisen kerran niin oli käynyt vuoden 1952 Helsingin shakkiolympialaisissa).[11] Nizzassa Suomen loppusijoitus oli 15. sija.[10]
Vuonna 1981 Suomi osallistui järjestyksessään toisiin Teleshakkiolympialaisiin, joiden ensimmäinen ottelu (Suomi vs. Länsi-Saksa) pelattiin heinäkuun 4. päivänä 1981.[12] Länsi-Saksan joukkue (mukana mm. suurmestari Hans-Joachim Hecht ja kolme kansainvälistä mestaria) oli etukäteisrankingissa Suomea vahvempi.[12] Samana päivänä saatiin päätökseen vain kolme peliä, joista Unto Venäläisen peli päättyi tasan.[12] Ottelu päättyi lopulta tasan 4–4 ja Suomi selvisi II kierrokselle vertailun avulla.[12] Toisella kierroksella Ruotsi pudotti Suomen jatkosta lukemin 5,5–2,5, vaikka Suomi sai viidessä pelissä tasapelin.[12]
Lahden Työväen Shakki ja Lahden Shakkikerho fuusioituivat 28.12.1993 ja syntyi uusi seura nimellä Lahden Shakki (LahS).[13] Venäläinen siirtyi muiden LahTS:n pelaajien mukana uuden seuran jäseneksi.
Unto Venäläisen kansainvälinen vahvuusluku eli niin sanottu ELO-luku toukokuussa 2019 oli 2 350 pistettä.[14] FIDE-mestarin kansainvälisen arvonimen saa, jos ELO-luku on vähintään 2 300 pistettä.[15]
Venäläinen ei ole pelannut lähishakkia aktiivisesti enää 2000-luvulla.[16]
Tunnustuksena shakillisista ansioistaan Venäläinen sai Suomen Shakkiliiton myöntämän hopeisen shakin ansiomerkin vuonna 1974.[17]
Kirjeshakki
Lähishakin ohella Venäläinen pelasi aktiivisesti kirjepeliä. Kirjeshakissa Venäläinen nousi kansalliseen kärkeen voittaessaan vuonna 1970 pelatun 14. Suomen-mestaruusturnauksen.[18] Hän voitti mestaruuden toistamiseen 16. SM-turnauksessa 1972.[18] Eräs hänen huomattavimpia saavutuksiaan on 5. sija Suomen Kirjeshakkiliiton 10-vuotista historiaa juhlistaneessa FINJUB-10 -turnauksessa, joka päättyi vuonna 1974.[19] Yhteensä kisaan osallistui 15 pelaajaa (muun muassa kirjeshakin KvM Reino Miettinen).[19] Kisan ulkomaiset osanottajat olivat kaikki kirjeshakin kansainvälisiä mestareita.[19] Kisan voitti latvialainen Janis Klovans, joka keräsi 14 pelistä 11,5 pistettä. FINJUB-turnauksessa Venäläinen hävisi kisan voittaneelle Klovansille keskinäisessä pelissä.[19]) KKvM Sandor Brilla-Banfalvi Unkarista oli voittajan kanssa samalla pistemäärällä 2. sijalla, mutta hävisi kärkisijan vertailulla.[19] Venäläinen sai 8 pistettä, mikä riitti tavoitetulokseksi kirjeshakin kansainvälisen mestarin tittelin saamiseksi.[19] Venäläiselle myönnettiinkin kirjeshakin kansainvälisen mestarin arvo vuonna 1973.[20]
Toukokuussa 1974 julkaistulla kirjeshakin kotimaisella vahvuuslukulistalla Unto Venäläinen oli toisena (2 382 rankingpistettä) edellään vain Günter Hesse (2418).[21] Kolmantena oli kirjeshakkimestari Olavi Lampela.[21]
Tehtäväshakki
Pelaamisen ohella Venäläinen on laatinut muutamia shakkitehtäviä. Vuoteen 1972 mennessä hän oli laatinut kymmenen lopputehtävää, joista kaksi on julkaistu.[22] Ensimmäinen julkaistu tehtävä ilmestyi Satakunnan Työ -lehdessä vuonna 1966.[22]
Vuonna 1968 Kaarle Ojasen 50-vuotisjuhlavuoden kunniaksi järjestettiin shakkitehtävien laadintakilpailu shakkimestareille ja kisa käytiin kahdessa ryhmässä. Venäläinen voitti kisan B-ryhmän miniatyyritehtävällä, jonka vaatimuksena oli valkean alkaessa saada aikaan tasapeli.[23] Miniatyyrillä tarkoitetaan tehtävää, jossa on enintään seitsemän nappulaa.[24] Kisan voittanut tehtävä julkaistiin vuonna 1969 Suomen Shakki-lehdessä.[23]
Lähteet
- Breider, Bruno - Dunder, Aarne & Kaila, Osmo: 123 suomalaista lopputehtävää Porvoo: WSOY, 1972. ISBN 951-0-00003-5
- Pekka Palamaa: Suomen Shakkiliiton 70-vuotisjuhlahistoriikki Tampere: Suomen Shakkiliitto ry, 1992. ISBN 952-90-4080-6
Viitteet
- ↑ Suomen Shakkiliitto: Unto Venäläinen on kuollut shakkiliitto.fi. 1.1.2022. Viitattu 27.4.2022.
- ↑ Muistokirjoitus: Unto Venäläinen 1944–2021, Etelä-Suomen Sanomat, julkaistu 19.12.2021
- ↑ a b Breider et al. (1972), s. 22
- ↑ a b c d Palamaa (1992), s. 140.
- ↑ a b c Palamaa (1992), s. 112.
- ↑ Palamaa (1992), s. 248.
- ↑ a b c Palamaa (1992), s. 252.
- ↑ a b Erkki Latvio: Kokemuksia ja vertailuja maajoukkueen valinnasta Shakki.net 27.4.2003. Viitattu 29.5.2019.
- ↑ a b c Palamaa (1992), s. 120.
- ↑ a b c Palamaa (1992), s. 142.
- ↑ Palamaa (1992), s. 141.
- ↑ a b c d e Palamaa (1992), s. 175.
- ↑ Lahden Shakki Lahden Shakki ry. 2019. Viitattu 29.5.2019.
- ↑ Selolista 24.5.2019. Suomen Shakkiliitto. Haettu liiton palvelusta
- ↑ Tietoa shakin luokista Shakki.net. 22.5.2019. Viitattu 29.5.2019.
- ↑ Pelaajatiedot: Unto Venäläinen Suomen Shakkiliitto. 22.5.2019. Viitattu 29.5.2019.
- ↑ Ansiomerkit (PDF). Suomen Shakkiliitto 3/2016. Viitattu 29.5.2019.
- ↑ a b Suomen mestarit kautta historian (PDF). Suomen Kirjeshakkiliitto. 4.10.2016. Viitattu 29.5.2019.
- ↑ a b c d e f Suomen Shakki 5/1974, s. 197.
- ↑ Kirjeshakin arvonimipelaajat Suomen Kirjeshakkiliitto. Elokuu 2008. Viitattu 29.5.2019.
- ↑ a b Suomen Shakki 5/1974, s. 194.
- ↑ a b Breider et al. (1972), s. 23
- ↑ a b Breider et al. (1972), s. 88
- ↑ Timo Kallio: Tehtäväshakin käsikirja. Suomen tehtäväniekat, 1995. (s. 35) ISBN 951-95112-0-2
Aiheesta muualla
- FIDE-kortti: Unto Venäläinen (englanniksi)