Tampereen Ilves (jääkiekko)
Tampereen Ilves | |
---|---|
![]() | |
Perustettu | 1931 1931 Tampereen Ilves 2000 Ilves-Hockey Oy |
Kaupunki | ![]() |
Kotiareena | Nokia Arena |
Sarja | SM-liiga |
Värit | |
![]() | |
Toimitusjohtaja | ![]() |
Päävalmentaja | ![]() |
Kapteeni | ![]() |
Yhteistyöseurat | ![]() |
Media | Aamulehti FUN Tampere[3] |
SM-mitalit | |
Kultaa | 16 (1936, 1937, 1938, 1945, 1946, 1947, 1950, 1951, 1952, 1957, 1958, 1960, 1962, 1966, 1972, 1985) |
Hopeaa | 9 (1935, 1948, 1949, 1965, 1968, 1969, 1970, 1990, 1998) |
Pronssia | 14 (1934, 1939, 1941, 1943, 1963, 1964, 1967, 1974, 1975, 1983, 1989, 2001, 2022, 2023) |
Infobox OKNimi-testi OK |
Tampereen Ilves on vuonna 1931 perustettu suomalainen urheiluseura, joka on tunnettu erityisesti jääkiekkotoiminnastaan. Ilveksen edustusjoukkueet pelaavat miesten SM-liigassa ja naisten SM-liigassa. A-nuoret (U20) pelaavat niin ikään omassa SM-liigassaan sekä B- ja C-nuoret SM-sarjassa. Edustusjoukkueen ja U20-joukkueen toiminnasta vastaavan Ilves Hockey Oy:n hallituksen puheenjohtajana toimii Jyrki Seppä ja toimitusjohtajana Risto Jalo. Yhtiön suurimpia omistajia ovat Ilves ry, Tuukka Rask, Pekka Kantonen, Timur Kärki sekä Hannu Meskanen.[4]
Ilves pelaa kotiottelunsa Tampereen Kannen areenalla, jonne se siirtyi Hakametsän jäähallilta vuonna 2021. Vuosina 1934–1939 ja 1945–1965 Ilves pelasi Koulukadun kentällä, kaudella 1933–1934 Palomäen uimalaitoksella ja 1941–1944 Eteläpuiston kentällä. Muut Ilveksen joukkueet pelaavat nykyään kotiottelunsa Tampereen eri jäähalleissa.
Historia
- Pääartikkeli: Tampereen Ilveksen historia (jääkiekko)
Tampereen Ilves perustettiin Niilo Tammisalon johdolla keväällä 1931. Alkuun seura keskittyi jalka-, jää- ja pesäpalloon, mutta jo seuraavana talvena se pelasi myös ensimmäisen jääkiekko-ottelunsa. Lapinniemen Visan kentällä Näsijärven Naistenlahden jäällä pelatussa SM-cupin ottelussa Tampereen Palloilijat voitti Ilveksen 1–2. Ilveksen historian ensimmäisen maalin teki Reino Lahtinen.[5]
Tunnukset
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d2/Ilves_1932_jersey.jpg/250px-Ilves_1932_jersey.jpg)
Värit
Ilveksen perinteiset värit ovat keltainen, vihreä ja musta. Ilveksen perinteinen vihreän sävy on metsänvihreä. Nämä värit ovat olleet tavallisimmat joukkueen peliasuissa vuosien varrella, joskin usein joko koti- tai vieraspaita on ollut valkopohjainen.
Kausina 1982–1984 Ilveksen peliasu oli kuitenkin poikkeuksellisesti violetti-valkoinen pääsponsorina toimineen SKOP:n tahdon mukaisesti. Kannattajat eivät pitäneet värityksestä, mutta seuran taloudelle yhteistyösopimus oli tärkeä.[6]
Nykyisin Ilves pelaa kotiottelunsa vihreissä ja vierasottelunsa keltapohjaisissa paidoissa. Poikkeuksina ovat kuitenkin vierasottelut keltapohjaista kotipaitaa käyttäviä SaiPaa ja KalPaa sekä oranssipohjaista kotipaitaa käyttävää HPK:ta vastaan, joissa Ilves pelaa vihreissä paidoissa. Peliasun housut ja sukat ovat vihreät ja kypärä musta.
Merkki
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0e/Hulkkonen_Antti_Ilves_2009_1.jpg/250px-Hulkkonen_Antti_Ilves_2009_1.jpg)
Ilveksen ensimmäinen merkki oli keltainen sivulta kuvattu ilves. Tämä merkki oli käytössä seuran perustamisesta vuoteen 1945, jolloin merkkiä muutettiin yksityiskohtaisemmaksi ja sijoitettiin keltareunuksisen ympyrän sisälle vihreämustalle pohjalle. Tämä merkki oli pienin muutoksin käytössä Ilveksen pelipaidoissa vuoteen 1962 asti.
Vuonna 1962 Ilveksen silloinen manageri Seppo Helle halusi uudistaa seuran merkin sähäkämmäksi ja vauhdikkaammaksi, nuorisoon vetoavammaksi. Lukuisia ehdotuksia torjuttuaan Helle valitsi harrastajataiteilija Rauno Bromsin suunnitteleman ilveksen päätä kuvaavan merkin, jota käytettiin vuosina 1962–1993.[7]
Vuonna 1993 Ilveksen edustusjoukkueen johtoon noussut Mikko Mäkelä halusi uudistaa joukkueen visuaalista ilmettä. Peliasu uudistettiin ja Harri Sulonen suunnitteli vuotta 1962 edeltäneen kokovartaloilveksen pohjalta uuden merkin. Emoseura Ilves ry. ei kuitenkaan ilahtunut muutoksesta ja pysyttäytyi entisessä merkissä, ja seurauksena oli kiistaa muun muassa fanituotteiden myynnistä.[8] Merkki säilyi käytössä vuoteen 1999, joskin vuonna 1997 siitä tehtiin joukkueen peliasuun yksinkertaistettu versio, jossa kuviota ei kiertänyt teksti.
Ilveksen toimitusjohtajaksi syksyllä 1999 valittu Risto Jalo halusi korjata vaurioituneet sillat liigajoukkueen ja emoseuran välillä, ja tämän symbolina palattiin jälleen vuosien 1962–1993 ilveksenpää-tunnukseen, joka on käytössä edelleen.[7]
- Ilveksen logo 1962–1993 ja 1999–
- Ilveksen logo vuosina 1993–1999
Musiikki
Ilveksen maalilaulu on Costello Companyn esittämä ”We Are the Kings”, jonka on säveltänyt ja sanoittanut Popedan kitaristina tunnettu Costello Hautamäki.[9] Toinen Ilveksen otteluissa soitettu kappale on Sami Hintsasen Ilves murisee esittäjinä Sami Hintsanen & Ruostuneet Hokkarit, jota soitetaan Ilveksen voittaessaan kotipelin. Vanhempia Ilves-aiheisia kappaleita ovat Mika Sundqvistin ”Ilves ykköseksi”[10], Ilari Siekkisen ”Ipassa on voimaa”[11] ja Toivo Honkosen ”Ilves iskee”.[12] Vuonna 2013 tamperelainen räp-artisti BB Salby julkaisi Ulkojään Kingi Ilves -nimisen kappaleen.
Omistajat ja hallitus
Ilveksen edustusjoukkueen ja A-nuorten toiminta on eriytetty emoseura Ilves ry.:stä Ilves-Hockey -nimisen yhtiön alle. Alun perin toiminta siirtyi pois emoseurasta maaliskuussa 1981 Liiga-Ilves ry.-nimiseen yhdistykseen, ja osakeyhtiömuotoiseksi toiminta muuttui kesäkuussa 2000.
Ilves Hockey Oy:n hallituksen puheenjohtajana toimii Jyrki Seppä ja toimitusjohtajana Risto Jalo. Yhtiön suurimpia omistajia ovat Ilves ry, Tuukka Rask, Pekka Kantonen, Timur Kärki sekä Hannu Meskanen.[4]
Pelaajat
Joukkue kaudella 2024–2025
Ilves kaudella 2024–2025 n · k · m | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|
Kokoonpano | Valmentajat | |||||
Maalivahdit
Puolustajat
| Hyökkääjät
| Päävalmentaja Apulaisvalmentajat
Lähde: Eliteprospects Eliteprospects. |
Valmentajat 2024–2025
- Päävalmentaja
Tommi Niemelä
- Valmentaja
Lauri Merikivi
- Valmentaja
Pasi Saarinen
- Valmentaja
Joonas Tanska
- Maalivahtivalmentaja
Markus Korhonen
- Fysiikkavalmentaja
Jarkko Näppilä
- Videovalmentaja
Otto Kunnari
- Joukkueenjohtaja
Timo Peltomaa
- Lääkäri
Frederick Weitz
- Huoltaja
Janne Jansson
- Huoltaja
Lasse Laukkanen
- Videointi
Risto Finneman
- Kuljetus
Markku Valmiala
- Fysioterapeutti
Lauri Asikainen
- Kiropraktikko
Juha Kaari
- Hieroja
Teemu Malhonen
Entisiä pelaajia
Jäädytetyt pelinumerot
Ilves on jäädyttänyt seitsemän entisen pelaajansa numeron.
- 2: Jarmo Wasama †
- 7: Aarne Honkavaara †
- 13: Risto Jalo
- 14: Lasse Oksanen
- 16: Jorma Peltonen †
- 30: Jukka Tammi
- 41: Raimo Helminen
Yllä mainittujen lisäksi numeroa 24 ei käytetä. Sitä kantoi viimeksi Veikko Suominen, joka teki itsemurhan kesken kauden vuonna 1978. Numeroa ei ole jäädytetty kunnianosoituksena eikä paitaa kuvaava lippu roiku hallin katossa.
Muita maineikkaita entisiä pelaajia
|
Len Lundea lukuun ottamatta kaikki yllä luetellut on valittu Suomen Jääkiekkoleijoniksi. Heidän lisäkseen Ilveksessä pitkään vaikuttaneita jääkiekkoleijonia ovat valmentaja ja manageri Seppo Helle, huoltaja Lasse Laukkanen sekä Ilveksen naisjoukkueen monivuotinen pelaaja ja valmentaja Marianne Ihalainen.
- Raimo Helminen ottelussa SaiPaa vastaan syyskuussa 2007.
- Jyrki Lumme ottelussa HPK:ta vastaan maaliskuussa 2006.
Ilvestä edustaneet jääkiekkoleijonat
Kannattajien äänestämät tähdistökentälliset
[13]
1960-luvun lopulta | Vuodelta 1997 |
Tilastot ja luettelot
Saavutukset
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/05/Ilves_banners.jpg/250px-Ilves_banners.jpg)
SM-liigan maratontaulukossa Ilves on sijalla 4[14]. Se on saavuttanut 74 miesten pääsarjakautensa aikana 16 Suomen mestaruutta, 9 hopeaa ja 12 pronssia. Saavutuksiin kuuluu myös kaksi Suomen Cupin voittoa ja kaksi kakkossijaa sekä Euroopan cupin kakkossija vuodelta 1967. Continental Cupissa Ilves on saavuttanut kahdesti pronssia. Ilveksen naiset ovat voittaneet yhdeksän Suomen mestaruutta; A-pojilla on 21, A-tytöillä 2, B-pojilla 7, C-pojilla 5, D-pojilla 3 ja E-pojilla 6 kultamitalia.lähde?
Kaikkiaan Ilveksen joukkueet ovat voittaneet jääkiekossa 69 Suomen mestaruutta, toiseksi eniten Suomessa.[15] IIHF myönsi vuonna 2006 Ilvekselle kultaisen ansiomitalin merkittävästä työstä jääkiekon hyväksi. Ilves on ainoa pohjoismainen seura, jolle tämä kunnianosoitus on myönnetty.lähde?
Mitalivuodet
[15]
- 16 mestaruutta: 1936, 1937, 1938, 1945, 1946, 1947, 1950, 1951, 1952, 1957, 1958, 1960, 1962, 1966, 1972, 1985
- 9 hopeaa: 1935, 1948, 1949, 1965, 1968, 1969, 1970, 1990, 1998
- 14 pronssia: 1934, 1939, 1941, 1943, 1963, 1964, 1967, 1974, 1975, 1983, 1989, 2001, 2022, 2023
Suomen cup
- Mestaruus 1958 ja 1971
- 2. sija 1955 ja 1969
Muut saavutukset
- 1 Euroopan Cupin hopea: 1967
- 2 Continental Cupin pronssia: 1998 ja 2007
- IIHF:n myöntämä kultainen ansiomitali merkittävästä työstä jääkiekon hyväksi: 2006 (ainoana seurana pohjoismaissa)
- Karsi liigapaikastaan mestisjoukkue Jokipoikia vastaan 2010
- Karsi liigapaikastaan mestisjoukkue Vaasan Sportia vastaan 2012
- Karsi liigapaikastaan mestisjoukkue Mikkelin Jukureita vastaan 2013
- 1 Tampere Cupin Mestaruus: 2019
Palkitut pelaajat
Tähtikentälliseen valitut
Suomen paras jääkiekkoilija
Kultainen kypärä
| Urpo Ylönen -palkinto
Pekka Rautakallio -palkinto
Juha Rantasila -palkinto
Paras hyökkääjä
Kalevi Numminen -palkinto
Lasse Oksanen -palkinto
Veli-Pekka Ketola -palkinto
Aarne Honkavaara -palkinto
| Jarmo Wasama -palkinto
Raimo Kilpiö -palkinto
Matti Keinonen -palkinto
SM-liigan kuukauden pelaaja
SM-liigan Sisu-pelaajat
SM-liigan avainpelaajat
Muut palkitut pelaajat
|
Ilves SM-tasolla yhteensä
(Tilanne kauden 2009–2010 jälkeen)[16]
Kaudet | Ottelut | Voitot | Tasapelit | Tappiot | TM | PM | Pisteet |
76 | 2179 | 1041 | 306 | 832 | 8628 | 7242 | 2563 |
Kaikkiaan Ilves on pelannut kauden 2014–15 loppuun mennessä 40 kautta SM-liigassa (1975–2015), 39 kautta SM-sarjassa (1933–54, 1955–75), 1 kauden Suomen sarjassa (1954–55), 2 kautta SM-sarjaa edeltäneessä SM-cupissa (1932, 1933) sekä 12 kautta SM-sarjan kanssa rinnakkain pelatussa Suomen Cupissa (1954–58, 1963–71).
Kausitaulukko
[17], [18],[19], [20]
# | Kausi | Sija | Päävalmentaja | Kapteeni | O | V | JV | T | H | TM | PM | P |
1. | 1931–1932 | C | Niilo Tammisalo | Niilo Tammisalo | 1 | 0 | – | 0 | 1 | 1 | 2 | – |
2. | 1932–1933 | C | Niilo Tammisalo | Niilo Tammisalo | 1 | 0 | – | 0 | 1 | 2 | 5 | – |
3. | 1933–1934 | 3 | Niilo Tammisalo | Niilo Tammisalo | 3 | 1 | – | 1 | 1 | 5 | 6 | 3 |
4. | 1934–1935 | 2 | Niilo Tammisalo | Risto Lindroos | 4 | 2 | – | 0 | 2 | 8 | 9 | 4 |
5. | 1935–1936 | 1 | Niilo Tammisalo | Risto Lindroos | 6 | 3 | – | 3 | 0 | 20 | 11 | 9 |
6. | 1936–1937 | 1 | Niilo Tammisalo | Risto Lindroos | 6 | 4 | – | 2 | 0 | 22 | 11 | 10 |
7. | 1937–1938 | 1 | Risto Lindroos | Jussi Tiitola | 4 | 4 | – | 0 | 0 | 14 | 5 | 8 |
8. | 1938–1939 | 3 | Risto Lindroos | Jussi Tiitola | 6 | 4 | – | 0 | 2 | 14 | 7 | 8 |
9. | 1940–1941 | 3 | Risto Lindroos | Risto Tiitola | 7 | 3 | – | 2 | 2 | 16 | 14 | 8 |
10. | 1942–1943 | 3 | Risto Lindroos | Matti Wasama | 7 | 4 | – | 2 | 1 | 26 | 7 | 10 |
11. | 1943–1944 | K | Risto Lindroos | Matti Wasama | 5 | 3 | – | 2 | 0 | 27 | 3 | 8 |
12. | 1944–1945 | 1 | Risto Lindroos | Henry Kvist | 8 | 6 | – | 2 | 0 | 28 | 10 | 14 |
13. | 1945–1946 | 1 | Risto Lindroos | Henry Kvist | 8 | 8 | – | 0 | 0 | 98 | 22 | 16 |
14. | 1946–1947 | 1 | Henry Kvist | Teuvo Hellén | 8 | 7 | – | 0 | 1 | 105 | 33 | 14 |
15. | 1947–1948 | 2 | Henry Kvist | Teuvo Hellén | 6 | 4 | – | 0 | 2 | 77 | 19 | 8 |
16. | 1948–1949 | 2 | Henry Kvist | Kalle Havulinna | 7 | 6 | – | 0 | 1 | 87 | 16 | 12 |
17. | 1949–1950 | 1 | Risto Lindroos | Kalle Havulinna | 7 | 7 | – | 0 | 0 | 50 | 18 | 14 |
18. | 1950–1951 | 1 | Risto Lindroos | Lotfi Nasib | 8 | 8 | – | 0 | 0 | 66 | 9 | 16 |
19. | 1951–1952 | 1 | Risto Lindroos | Aarne Honkavaara | 4 | 4 | – | 0 | 0 | 27 | 13 | 8 |
20. | 1952–1953 | 3A | Aarne Honkavaara, Risto Lindroos | Aarne Honkavaara, Jukka Wuolio[21] | 10 | 4 | – | 2 | 4 | 35 | 38 | 10 |
21. | 1953–1954 | 5A | Aarne Honkavaara | Juhani Ruusunen | 8 | 2 | – | 1 | 5 | 27 | 34 | 5 |
22. | 1954–1955 | 1SS | Aarne Honkavaara | Pentti Isotalo | 10 | 9 | – | 1 | 0 | 73 | 17 | 19 |
23. | 1955–1956 | 4 | Aarne Honkavaara | Pentti Isotalo | 8 | 4 | – | 0 | 4 | 26 | 22 | 8 |
24. | 1956–1957 | 1 | Aarne Honkavaara | Pentti Isotalo | 8 | 8 | – | 0 | 0 | 53 | 19 | 16 |
25. | 1957–1958 | 1 | Aarne Honkavaara | Erkki Koiso | 8 | 6 | – | 0 | 2 | 66 | 27 | 12 |
26. | 1958–1959 | 6 | Aarne Honkavaara | Erkki Koiso | 18 | 8 | – | 4 | 7 | 73 | 66 | 19 |
27. | 1959–1960 | 1 | Aarne Honkavaara | Erkki Koiso | 18 | 14 | – | 2 | 2 | 124 | 52 | 30 |
28. | 1960–1961 | 7 | Aarne Honkavaara | Erkki Koiso | 18 | 6 | – | 4 | 8 | 70 | 65 | 16 |
29. | 1961–1962 | 1 | Seppo Helle | Raimo Kilpiö | 18 | 15 | – | 1 | 2 | 95 | 33 | 31 |
30. | 1962–1963 | 3 | Seppo Helle | Pentti Pynnönen | 18 | 11 | – | 4 | 3 | 72 | 45 | 26 |
31. | 1963–1964 | 3 | Seppo Helle | Pentti Pynnönen | 18 | 14 | – | 0 | 4 | 81 | 40 | 28 |
32. | 1964–1965 | 2 | Rauli Virtanen | Pentti Pynnönen | 18 | 10 | – | 4 | 4 | 70 | 44 | 24 |
33. | 1965–1966 | 1 | Erkki Koiso | Pentti Pynnönen | 20 | 16 | – | 2 | 2 | 111 | 46 | 34 |
34. | 1966–1967 | 3 | Erkki Koiso | Lasse Oksanen | 22 | 14 | – | 2 | 6 | 115 | 60 | 30 |
35. | 1967–1968 | 2 | Aarne Honkavaara | Lasse Oksanen | 20 | 14 | – | 3 | 3 | 125 | 57 | 31 |
36. | 1968–1969 | 2 | Raimo Vasama | Lasse Oksanen | 22 | 14 | – | 4 | 4 | 129 | 63 | 32 |
37. | 1969–1970 | 2 | Raimo Vasama | Lasse Oksanen | 22 | 17 | – | 0 | 5 | 161 | 70 | 34 |
38. | 1970–1971 | 6 | Raimo Vasama | Lasse Oksanen | 32 | 15 | – | 6 | 11 | 135 | 114 | 36 |
39. | 1971–1972 | 1 | Juhani Ruusunen, Len Lunde[22] | Jorma Peltonen | 32 | 22 | – | 1 | 9 | 192 | 106 | 45 |
40. | 1972–1973 | 4 | Len Lunde, Raimo Vasama[23] | Jorma Peltonen | 36 | 18 | – | 3 | 15 | 150 | 129 | 39 |
41. | 1973–1974 | 3 | Raimo Vasama | Jorma Peltonen | 36 | 23 | – | 1 | 12 | 182 | 135 | 47 |
42. | 1974–1975 | 3 | Matti Reunamäki, Raimo Vasama, Esko Mäkinen[24] | Jorma Peltonen | 36 | 28 | – | 5 | 13 | 172 | 132 | 41 |
43. | 1975–1976 | 7 | Esko Mäkinen | Seppo Ahokainen | 36 | 14 | – | 6 | 16 | 147 | 160 | 34 |
44. | 1976–1977 | 6 | Juhani Ruusunen | Veikko Suominen | 36 | 14 | – | 6 | 16 | 171 | 173 | 34 |
45. | 1977–1978 | 4 | Juhani Ruusunen | Veikko Suominen | 36 | 19 | – | 3 | 14 | 187 | 169 | 41 |
46. | 1978–1979 | 7 | Juhani Ruusunen | Veikko Suominen, Lasse Oksanen[25] | 36 | 13 | – | 7 | 16 | 129 | 137 | 33 |
47. | 1979–1980 | 8 | Juhani Ruusunen | Kari Järvinen | 36 | 11 | – | 8 | 17 | 151 | 189 | 30 |
48. | 1980–1981 | 6 | Raimo Määttänen | Lasse Oksanen | 36 | 18 | – | 2 | 16 | 152 | 152 | 38 |
49. | 1981–1982 | 8 | Raimo Määttänen | Lasse Oksanen | 36 | 11 | – | 5 | 20 | 130 | 161 | 27 |
50. | 1982–1983 | 3 | Seppo Hiitelä | Matti Kaario | 36 | 21 | – | 3 | 12 | 179 | 146 | 45 |
51. | 1983–1984 | 6 | Seppo Hiitelä | Matti Kaario | 37 | 16 | – | 8 | 13 | 152 | 147 | 40 |
52. | 1984–1985 | 1 | Seppo Hiitelä | Matti Kaario | 36 | 22 | – | 1 | 13 | 168 | 133 | 45 |
53. | 1985–1986 | 6 | Seppo Hiitelä | Matti Kaario | 36 | 17 | – | 4 | 15 | 159 | 143 | 38 |
54. | 1986–1987 | 5 | Seppo Hiitelä, Matti Kaario[26] | Jukka Hirsimäki | 44 | 21 | – | 5 | 18 | 195 | 169 | 47 |
55. | 1987–1988 | 4 | Sakari Pietilä | Risto Jalo | 44 | 30 | – | 3 | 11 | 227 | 143 | 63 |
56. | 1988–1989 | 3 | Sakari Pietilä | Risto Jalo | 44 | 27 | – | 4 | 13 | 232 | 171 | 58 |
57. | 1989–1990 | 2 | Sakari Pietilä | Risto Jalo | 44 | 25 | – | 7 | 12 | 208 | 141 | 57 |
58. | 1990–1991 | 10 | Matti Kaario, Seppo Hiitelä | Risto Siltanen, Pasi Huura[27] | 44 | 16 | – | 6 | 22 | 158 | 185 | 38 |
59. | 1991–1992 | 9 | Anatoli Bogdanov | Risto Jalo | 44 | 16 | – | 3 | 25 | 134 | 155 | 35 |
60. | 1992–1993 | 8 | Anatoli Bogdanov, Jukka Jalonen[28] | Hannu Mattila | 48 | 20 | – | 8 | 20 | 150 | 155 | 48 |
61. | 1993–1994 | 7 | Jukka Jalonen | Hannu Mattila | 48 | 21 | – | 9 | 18 | 153 | 144 | 51 |
62. | 1994–1995 | 12 | Jukka Jalonen, Heikki Vesala | Ilkka Sinisalo, Timo Peltomaa[29] | 50 | 12 | – | 5 | 33 | 152 | 196 | 29 |
63. | 1995–1996 | 8 | Vladimir Jursinov jr. | Hannu Henriksson | 50 | 18 | – | 7 | 25 | 153 | 183 | 43 |
64. | 1996–1997 | 4 | Vladimir Jursinov jr. | Hannu Henriksson | 50 | 26 | – | 7 | 17 | 183 | 147 | 59 |
65. | 1997–1998 | 2 | Vladimir Jursinov jr. | Hannu Mattila | 48 | 27 | – | 6 | 15 | 184 | 138 | 60 |
66. | 1998–1999 | 6 | Vladimir Jursinov jr., Matti Kaario[30] | Hannu Mattila | 54 | 30 | – | 0 | 24 | 180 | 143 | 60 |
67. | 1999–2000 | 8 | Heikki Mälkiä | Raimo Helminen | 54 | 19 | – | 9 | 26 | 151 | 190 | 47 |
68. | 2000–2001 | 3 | Heikki Mälkiä | Raimo Helminen | 56 | 24 | – | 11 | 21 | 147 | 146 | 59 |
69. | 2001–2002 | 7 | Ari-Pekka Selin | Raimo Helminen | 56 | 22 | 2 | 10 | 22 | 155 | 161 | 58 |
70. | 2002–2003 | 13 | Ari-Pekka Selin, Teijo Räsänen[31] | Raimo Helminen | 56 | 7 | 3 | 9 | 37 | 111 | 211 | 29 |
71. | 2003–2004 | 6 | Václav Sýkora | Raimo Helminen | 56 | 24 | 5 | 7 | 20 | 159 | 148 | 65 |
72. | 2004–2005 | 7 | Václav Sýkora, Curt Lindström[32] | Raimo Helminen | 56 | 22 | 6 | 8 | 20 | 164 | 179 | 86 |
73. | 2005–2006 | 6 | Kari Eloranta | Raimo Helminen | 56 | 23 | 9 | 5 | 19 | 144 | 139 | 92 |
74. | 2006–2007 | 7 | Kari Eloranta, Petteri Hirvonen, Sakari Pietilä | Raimo Helminen, Pasi Petriläinen[33] | 56 | 21 | 6 | 5 | 24 | 139 | 147 | 80 |
75. | 2007–2008 | 8 | Sakari Pietilä | Raimo Helminen | 56 | 24 | 8 | 2 | 22 | 161 | 164 | 90 |
76. | 2008–2009 | 10 | Sakari Pietilä | Pasi Määttänen | 58 | 22 | 7 | 2 | 27 | 150 | 166 | 82 |
77. | 2009–2010 | 14 | Heikki Mälkiä, Juha Pajuoja | Pasi Määttänen | 58 | 17 | 0 | 7 | 34 | 155 | 191 | 58 |
78. | 2010–2011 | 8 | Juha Pajuoja | Pasi Määttänen | 60 | 21 | 7 | 4 | 28 | 161 | 192 | 81 |
79. | 2011–2012 | 14 | Juha Pajuoja, Seppo Hiitelä | Martti Järventie | 60 | 10 | 8 | 18 | 32 | 140 | 199 | 56 |
80. | 2012–2013 | 14 | Raimo Helminen, Tuomas Tuokkola[34] | Martti Järventie,[35] Erkki Rajamäki | 60 | 13 | 6 | 6 | 35 | 124 | 193 | 57 |
81. | 2013–2014 | 11 | Tuomas Tuokkola | Jarkko Näppilä | 60 | 24 | 3 | 6 | 27 | 144 | 146 | 84 |
82. | 2014–2015 | 10 | Tuomas Tuokkola | Sami Sandell | 60 | 24 | 5 | 11 | 25 | 150 | 160 | 88 |
83. | 2015–2016 | 14 | Tuomas Tuokkola, Kari Heikkilä | Sami Sandell, Tapio Laakso | 60 | 16 | 5 | 10 | 34 | 124 | 163 | 63 |
84. | 2016–2017 | 8 | Karri Kivi | Tapio Laakso | 60 | 21 | 6 | 13 | 26 | 143 | 146 | 82 |
85. | 2017–2018 | 11 | Karri Kivi | Tapio Laakso | 60 | 21 | 5 | 13 | 26 | 162 | 190 | 81 |
86. | 2018–2019 | 8 | Karri Kivi | Eemeli Suomi | 60 | 23 | 8 | 14 | 23 | 169 | 170 | 91 |
87. | 2019–2020 | K | Karri Kivi, Jouko Myrrä | Eemeli Suomi | 59 | 32 | 6 | 14 | 13 | 182 | 133 | 114 |
88. | 2020–2021 | 8 | Jouko Myrrä | Eemeli Suomi | 53 | 25 | 3 | 10 | 18 | 161 | 142 | 88 |
89. | 2021–2022 | 3 | Jouko Myrrä | Eemeli Suomi | 60 | 28 | 10 | 17 | 15 | 191 | 168 | 111 |
90. | 2022–2023 | 3 | Jouko Myrrä, Antti Pennanen | Eemeli Suomi | 60 | 32 | 7 | 11 | 17 | 185 | 126 | 114 |
91. | 2023–2024 | 5 | Antti Pennanen | Niklas Friman | 60 | 33 | 7 | 14 | 13 | 197 | 144 | 120 |
Selite
- C – Ilves pelasi SM-sarjaa edeltäneessä cupissa, putosi 1932 puolivälierissä ja 1933 välierissä.
- Kausina 1939–1940 ja 1941–1942 ei sodan vuoksi pelattu lainkaan.
- K – sarja jäi kesken sodan vuoksi; Ilves olisi voittaessaan viimeisen ottelunsa ollut mestari.
- 3A, 5A – sijoitus SM-sarjan A-lohkossa, kokonaissijoitus määrittelemätön
- 1SS – Ilves pelasi Suomen sarjassa
- Kaudella 1965–1966 pelattiin kahteen lohkoon jaettu alkusarja sekä ylempi ja alempi loppusarja. Taulukkoon on Ilveksen tilastot alkusarjan B-lohkosta ja ylemmästä loppusarjasta laskettu yhteen.
- K – Kaudella 2019–2020 runkosarjan viimeinen kierros ja pudotuspelit jäivät pelaamatta koronaviruspandemian vuoksi; Ilves olisi päässyt suoraan puolivälieriin joukkueen sijoituttua runkosarjan 4. sijalle.
Parhaat pistemiehet SM-liigassa kaudesta 1975–1976
Naiskiekko
![]() | 1985, 1986, 1987, 1988, 1990, 1991, 1992, 1993, 2006, 2010 |
![]() | 1983, 1989, 1994, 1995, 2004, 2005, 2008, 2009, 2011, 2012, 2018 |
![]() | 1984, 1999, 2000, 2001, 2003, 2015 |
Ilves on Suomen toiseksi menestynein seura myös naisten jääkiekossa. Vuodesta 1983 pelatussa naisten SM-sarjassa Ilves on voittanut 10 kultaa, 10 hopeaa ja 6 pronssia.[36][37] Tosin 2000-luvun naiskiekkoilun mahtiseura Blues ohitti keväällä 2013 mestaruuksien määrässä Ilveksen, kun espoolaiset juhlivat mestaruutta jo 11. kerran.[38] Ilves on ainoa joukkue, joka pelannut naisten SM-sarjassa joka kausi sen perustamisesta lähtien.
Ilveksen naisjoukkue pelaa kotiottelunsa Tesoman jäähallissa Länsi-Tampereella Tesomajärven kaupunginosassa.
Historia
Naisten jääkiekkotoiminta alkoi Ilveksessä vuonna 1971. Mukana oli alkuun edustusjoukkueen tähtipelaaja Lasse Oksanen, joka ei kuitenkaan toiminut joukkueessa varsinaisena valmentajana, vaan omien sanojensa mukaan ”kummisetänä”, joka opasti ja kannusti tyttöjä jääkiekon pariin.[39]
Ensimmäisinä kausinaan Ilveksellä oli ainoa naisjoukkue Tampereella, joten vastusta haettiin poikien juniorijoukkueista. Vasta 5.3.1978 pelattiin ensimmäinen ottelu naisia vastaan; Ilves voitti Jäähongan Espoossa luvuin 5–6.[40]
Alkuun naisjoukkueen toiminta oli hyvin omatoimista. Seuran puolelta ei tullut aloitteita juuri mihinkään, vaan joukkueen ensimmäinen valmentaja ja monivuotinen puuhamies Esko Peltonen, tähtihyökkääjä Jorma Peltosen veli, järjesti suhteillaan joukkueelle niin sponsoreita, medianäkyvyyttä kuin jäävuorojakin. Peltosen aktiivisen varainhankinnan ansiosta Ilveksen ei pitkään aikaan tarvinnut vaatia lisenssimaksuja pelaajilta, mikä oli tärkeää uuden harrastuksen juurruttamisessa Tampereelle.[41]
Vuonna 1980 pelaajia oli jo niin paljon, että naisille voitiin perustaa kakkosjoukkue, nimeltään Ilves-Kiekko.[42]
Alkuun Ilves harjoitteli ja pelasi Kaukajärven kentällä ja siirtyi sieltä Peltosen tullessa valmentajaksi Vehmaisten kaupunginosaan. Koulukadun tekojäälle naiset pääsivät vakituisesti vasta 1980-luvun taitteessa, mutta vielä pitkään sen jälkeenkin poikien juniorijoukkueiden valmentajat vastustivat kallisarvoisten jäävuorojen antamista naisille. Silloin tällöin naisjoukkue sai 1980-luvulla jääaikaa myös kaupungin jäähalleista, mutta vasta 1989 valmistuneesta Tesoman jäähallista tuli Ilveksen naisille pysyvä kotiareena.[43]
Ilves osallistui Lipstick-turnauksen nimellä vuosina 1978–1979 ja 1981–1983 pelattuun epäviralliseen naisten SM-turnaukseen. Turnausten mitalisteista ei ole kuitenkaan säilynyt tietoa. Vuonna 1982 alkoi virallinen SM-sarja. Ilveksen avausottelu pelattiin 27.11. Koulukadun kentällä. Ilves voitti Porin Ässät 14–2.[42]
Ilves voitti naisten Suomen mestaruuden neljästi perättäin vuosina 1985–1988. Joukkueen menestyksen syyksi on arvioitu hyvää luistelua; Ilves harjoittelikin verrattain paljon. Vuonna 1989 Ilves hävisi mestaruudesta käydyn uusintaottelun EVU:lle, mutta palasi mestariksi taas seuraavana vuonna ja säilytti tittelin aina vuoteen 1994, jolloin Keravan Shakers pudotti Ilveksen hopealle. Samat joukkueet pelasivat finaaleissa myös 1995, mutta sen jälkeen Ilvestä ei nähty mitaleilla ennen kuin vuosina 1999–2001 se saavutti kolme pronssimitalia perätysten.[44]
Vuosina 2004–2006 Ilves pelasi entisen huippupelaajansa Marianne Ihalaisen valmentamana kolmasti perättäin finaaleissa. Kaksi ensimmäistä yritystä tuottivat hopeaa Bluesin ollessa kummallakin kerralla parempi, mutta vuonna 2006 joukkue kukisti Oulun Kärpät ja voitti Suomen mestaruuden 13 vuoden tauon jälkeen. Vuosina 2008–2012 selvisi viisi kertaa peräkkäin SM-sarjan finaaleihin ja viimeisimmän mestaruuden Ilves voitti kaudella 2009–2010 päihittämällä Bluesin. Kaudella 2012–2013 edellisen kevään finalistit pelasivat pronssista ja Kärpät oli tälläkin kertaa parempi joukkue.[38] Kaudella 2013–2014 Ilveksen pelit päättyivät harvinaisesti jo ennen mitalikamppailuja, kun HPK voitti tiukan puolivälieräsarjan viidennen ottelun jatkoajalla.[45]
Kaudella 2017–2018 Ilves voitti naisten runkosarjan suvereenisti. Sen pistetehtailijoina kunnostautuivat Linda Välimäki ja Riikka Noronen. Ilves kaatoi semifinaaleissa Team Kuortaneen.[46]
26. marraskuuta 2021 Ilves pelasi viimeisen SM-liigaottelunsa Hakametsän hallissa ja jatkaa pelejään uudessa Nokia Arenassa.[47]
Maineikkaita pelaajia
Jäädytetyt numerot
- 16: Marianne Ihalainen
- 10: Anne Haanpää (s. Bäckman)
Muita pelaajia
Junioritoiminta
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b1/Ilves_vs_JYP_Junior_A_2008.jpg/250px-Ilves_vs_JYP_Junior_A_2008.jpg)
Ilveksen toiminta on aina rakentunut vankan juniorityön varaan. Jääkiekon varhaisina aikoina Suomessa tämä oli maan tapa kaikissa joukkueissa, mutta Ilves onnistui pitkään pitämään kasvatustyön merkittävämpänä menestystekijänä edustusjoukkueelle kuin monissa muissa seuroissa.
Ilves on Suomen Jääkiekkoliiton sinettiseura.
Historia
Ilveksen junioritoiminta alkoi 1930-luvun puolivälissä, kun jääkiekkoinnostus Tampereella alkoi nousta ja nuoria pelaajia olla enemmän kuin edustusjoukkueeseen mahtui. Vuonna 1937 Ilvekseen kuului 70 jääkiekkoilijaa, joista 40 oli alle 17-vuotiaita.[48]
Sotavuosina junioreilla oli suuri vastuu edustusjoukkueessa, kun aikuiset miehet olivat enimmäkseen rintamalla.
Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
---|---|---|---|
A-pojat | 21 | 11 | 6 |
A-tytöt | 2 | 1 | 0 |
B-pojat | 7 | 2 | 6 |
B2-pojat | 1 | 1 | 0 |
C-pojat | 5 | 3 | 2 |
D-pojat | 3 | 1 | 2 |
E-pojat | 6 | 2 | 1 |
A-poikien Suomen-mestaruudesta on pelattu vuodesta 1945, A-tyttöjen mestaruudesta vuodesta 2001, B- sekä C-poikien vuodesta 1972 ja B2-poikien mestaruudesta vuodesta 2008. D-nuorten mestaruudesta pelattiin 1971–1978 ja E-nuorten 1967–1978.
Nuorten Suomen mestaruudesta pelattiin ensimmäisen kerran 1945. Ilves voitti kultaa, samoin kuin neljällä seuraavallakin kaudella. Oheisessa taulukossa on lueteltu Ilveksen juniorijoukkueiden mitalit.lähde?
Kanada-sarja
Käänteentekevä uudistus Ilveksen junioritoiminnassa tehtiin kaudelle 1962–1963, kun D-junioreille perustettiin kaupunginosien välinen Kanada-sarja, sittemmin myös NHL:nä tunnettu. Kunkin kaupunginosan joukkue otti NHL-joukkueen nimen ja niille teetettiin myös esikuvia mukailevat peliasut logoineen.[49]
Ensimmäisessä Kanada-sarjassa pelasivat NHL:n ns. Original Six -joukkueet Härmälän Chicago Black Hawks, keskikaupungin Detroit Red Wings, Pyynikin New York Rangers, Viinikan Boston Bruins, Kalevan Montreal Canadiens ja Sammon alueen Toronto Maple Leafs. Myöhemmin sarjaa laajennettiin kaupungin ja junioritoiminnan kasvaessa. Esimerkiksi viidennelle kaudelle tuli mukaan Kaukajärven–Messukylän alueen pojista koottu San Franciscon joukkue; oikeaan NHL:ään oli samoihin aikoihin tulossa California Seals.lähde?
Kanada-sarjaa pelattiin hieman muokatuin säännöin: erät olivat 15-minuuttisia ja Hakametsän jäähallissa käydyissä otteluissa niitä pelattiin kaksi, ulkojäillä tavalliset kolme. Lyöntilaukaukset olivat kiellettyjä, millä oli tarkoitus kehittää poikien rannelaukaustaitoja. Joukkueessa tuli olla vähintään kaksi puolustajaparia ja kolme hyökkäysketjua ja niitä tuli peluuttaa vuorotellen.[50]
Sarja oli suosittu paitsi pelaajiensa myös katsojien keskuudessa. Lehtiartikkeli kertoo vuonna 1966 Hakametsän jäähallissa pelatuissa otteluissa olleen jopa 4 000 katsojaa.[50]
Vuonna 1970 Helsingin Jokerit perusti Ilveksen esimerkkiä seuraten oman vastaavanlaisen ja samannimisen kaupunginosasarjan.[51]
1960-luvun kasvuvuodet
Kanada-sarjan myötä Ilveksen juniorimäärät ja kiekkoilun suosio koko kaupungissa lisääntyivät huimasti. Jääkiekosta tuli toimittajan sanoin tamperelaisnuorisolle ”henki ja elämä”. Kanada-sarjan alkaessa 1962 Ilveksellä oli kaikkiaan 20 juniorijoukkuetta, vuonna 1966 jo vajaat 30 ja kaudella 1973–1974 34 joukkuetta. Oli perustettava muun muassa Suomen ensimmäinen F-juniorijoukkue, kun kaikki halukkaat eivät mahtuneet Viinikan E-junioreihin ja osa pojista oli alaikäisiä.[49][50][52]
Kasvu johti resurssiongelmiin. Jäävuoroja oli rajallisesti, järjestettyjä harjoituksia esimerkiksi kahdesti viikossa, ja valmentajat kehottivatkin poikia harjoittelemaan omalla ajallaan, takapihoille ja lammenjäille tehdyillä kentillä, mahdollisimman paljon.lähde?
Myös Ilveksen taloudelle junioritoiminnan kasvu oli haaste, sillä 1960-luvulla seura vielä maksoi toiminnan kaikki kulut. Manageri Seppo Helle näki kuitenkin, että laajamittainen pelaajakasvatus oli myös edustusjoukkueen etu: mitä parempi juniorituotanto, sitä menestyksekkäämpi edustusjoukkue, ja mitä menestyksekkäämpi edustusjoukkue, sitä paremmat edellytykset junioritoiminnan pyörittämiseen.[53]
Junioreiden vanhemmat järjestäytyivät Ilves/juniorijääkiekkoilun tuki -nimiseksi yhdistykseksi, joka alkoi auttaa joukkueita varainhankinnassa ja järjesteli muun muassa kuljetuksia.lähde?
Vuonna 1972 Ilves voitti aikuisten SM-sarjan lisäksi kultaa myös C-, D- ja E-junioreissa. A-nuorten mestaruuden vei Tappara ja B-nuorten Koovee, joten kaikki mahdolliset jääkiekkomestaruudet tulivat tuona vuonna Tampereelle. 1980-luvulle tultaessa alkoi juniorikiekkoilussakin toiminta olla yhä ammattimaisempaa. Ilvekseen palkattiin päätoiminen junioreiden valmennuspäällikkö, Pasi Mustonen, jonka johdolla harjoittelua kehitettiin. Seuran vuoden 1985 liigamestaruus nojasi yhä vahvasti omiin kasvatteihin. Joukkueen 23 pelaajasta vain 6 oli syntynyt Pirkanmaan ulkopuolella ja hekin kaikki nousseet liigaan Ilveksessä.lähde?
Poika ja Ilves
Edustusjoukkueen jäätyä vuonna 2003 SM-liigan viimeiseksi Ilveksessä herättiin jälleen kehittämään junioritoimintaa. Vuonna 2005 aloitettiin kolmivuotinen ”Poika ja Ilves” -projekti, jonka tavoitteena oli turvata Ilveksen asema Suomen suurimpana jääkiekkoseurana, pitää nuoret lahjakkuudet Ilveksessä ja nostaa edustusjoukkue SM-liigan mitalipeleihin kaudeksi 2008.[54]. Toimintastrategian onnistumisen takaamiseksi Ilves jatkoi valmentajansa Kari Elorannan sopimusta kevääseen 2008.[55].
Projekti alkoi otollisena ajankohtana, sillä A-juniorit olivat edellisenä keväänä voittaneet mestaruuden Perttu Lindgrenin, Marko Anttilan ja Tuukka Raskin johdolla, ja Ilves Hockey Oy:n vuosituhannen vaihteessa horjahtanut talous oli saatu taas hyvälle tolalle. Tavoiteltua urheilullista menestystä ei kuitenkaan projektin alkuperäisissä puitteissa saavutettu, vaan Ilves pysyi SM-liigan alemman keskikastin joukkueena. Nuoria pelaajia on kyllä viime vuodet ahkerasti nostettu edustusjoukkueeseen, mutta peliaikaa he ovat yleensä saaneet niukalti, ja parhaat ovat jatkaneet matkaansa nopeasti Pohjois-Amerikan sarjoihin. Vuosien 2007–2008 mittaan projekti haudattiin hiljaisuudesa.lähde?
Ilveksen kasvattamat NHL-pelaajat
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/32/Vesa_Toskala_2006_2.jpg/250px-Vesa_Toskala_2006_2.jpg)
Seuraavat NHL-pelaajat pelasivat Ilveksessä koko junioriaikansa ja aloittivat liigauransa Ilveksen edustusjoukkueessa.lähde? | Lisäksi seuraavat pelasivat Ilveksessä vähintään A-juniori-ikäisestä alkaen ja nousivat SM-liigaan Ilveksessä.lähde?
|
Lisäksi Jari Kaarela pelasi vielä A-juniorina Ilveksessä, mutta debytoi aikuisten sarjoissa SaPKon I-divisioonajoukkueessa, mistä siirtyi NHL:ään.
Muiden seurojen kasvattamia mutta Ilveksestä NHL:ään siirtyneitä pelaajia ovat Toni Dahlman, Risto Jalo, Joonas Korpisalo, Ivan Majeský, Tony Salmelainen, Raimo Summanen ja Petr Tenkrát.lähde?
Ilves-alumni
Ilvekseen perustettiin vuonna 2007, ensimmäisenä jääkiekkoseurana Suomessa, entisille pelaajille tarkoitettu alumni. Sen perustamisessa aktiivisina olivat muun muassa Jyrki Lumme, Timo Peltomaa ja Pertti Kontto. Alumnin nimeksi päätettiin Ilves-Niilot seuran perustajan Niilo Tammisalon mukaan.
Alumnitoiminta on alun perin lähtöisin USA:n yliopistoista ja on pitkään ollut yleistä myös NHL -seuroissa.
Alumni tarjoaa kaveripohjalta apua erilaisissa ongelmissa. Ilves-Niiloissa on yli 80 jäsentä.
[56]
Kannattajatoiminta
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d4/Osasto_41_marssi.webp/270px-Osasto_41_marssi.webp.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/78/Ilves_fans.jpg/250px-Ilves_fans.jpg)
Hakametsän jäähallissa Ilveksen varsinainen kannattajakatsomo on perinteisesti ollut D1-katsomo. Ilveksen äänekkäimmät kannattajat sijoittuivat ennen D1-katsomon yläpuolella sijainneeseen puulautaseisomakatsomoon, kunnes kaudeksi 2013-2014 D1-katsomon istumakatsomo muutettiin kannattajien toiveesta seisomakatsomoksi. Kannattajayhdistys Osasto 41 on perustettu vuonna 2007. Yhdistys edistää kannatuskulttuuria Ilveksen otteluissa ja järjestää matkoja vieraspeleihin. Yhdistyksen nimi viittaa Ilves-legenda Raimo Helmisen pelinumeroon. Ilveksen kannatustoiminta on 2010-luvulla saanut yhä enemmän eurooppalaiseen kannattajakulttuuriin liitettäviä piirteitä: tifoja, suuria heilutettavia lippuja, kannatus jatkuu pelitilanteesta riippumatta. Suuri vaikutus toiminnan kehittymiseen on ollut jalkapallo-Ilveksen kannattajilla, joista monet käyvät Hakametsässä katsomassa Ilveksen jääkiekko-otteluita. [57]
Vuonna 2002 tehdyn kyselyn mukaan suurin osa Ilveksen kannattajista on perinyt aatteen vanhemmiltaan. Toiset ovat valinneet joukkueen kaveripiirin vaikutuksesta tai pelattuaan itse Ilveksen junioreissa. Tutkimuksen mukaan Ilveksen kannatus oli hienoisesti painottunut Tampereen itäosiin länsipuolen ollessa enemmän Tapparan valta-aluetta.[58]
Ilvekselle perustettiin kesäkuussa 2010 kannattajatukiyhdistys Share Ilves ry, jonka tavoitteena on hankkia Ilves-Hockeyn osakkeita, tukea Ilveksen toimintaa sekä kehittää ja lisätä Ilveksen kannustusta.[59]
Joukkueen ennätyksiä
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/36/Nokia_Arenan_avajaiset_1.jpg/250px-Nokia_Arenan_avajaiset_1.jpg)
Tulosennätykset
| Jäähyennätykset
Eniten yhden kauden aikana
Yleisöennätykset
|
Pelaajien ennätyksiä
Yhden kauden ennätykset runkosarjassa
- Eniten maaleja kaudessa: 45, Raimo Summanen
- Eniten syöttöjä kaudessa: 46, Pekka Järvelä ja Raimo Summanen
- Eniten pisteitä kaudessa: 81, Raimo Summanen
- Eniten jäähyminuutteja kaudessa: 162, Sami Helenius
- Paras +/- kaudessa: +46, Risto Jalo
Ennätykset koko ajalta
- Eniten kausia Ilveksessä: 19, Lasse Oksanen
- Eniten otteluita Ilveksessä: 749, Raimo Helminen
- Eniten maaleja Ilveksessä: 268, Lasse Oksanen
- Eniten syöttöjä Ilveksessä: 419, Raimo Helminen
- Eniten pisteitä Ilveksessä: 580, Raimo Helminen
- Eniten rangaistusminuutteja Ilveksessä: 675, Timo Peltomaa
- Eniten mestaruuksia Ilveksessä: 7, Aarne Honkavaara ja Pentti Isotalo
- Eniten mitaleita Ilveksessä: 12, Lasse Oksanen
- Eniten hattutemppuja Ilveksessä: 27, Aarne Honkavaara
- Pisin katkeamaton ottelusarja: 426, Jukka Tammi
Lähteet
- Mustonen, Olli: Veijareita & virtuooseja: tarina legendaarisesta jääkiekkoseurasta 1980-2001. Tampere: Poika kotiin Oy, 2001. ISBN 952-91-3862-8.
- Wacklin, Matti: Sydämenasiana Ilves. Tampere: Ilves, 2006. ISBN 952-92-0783-2.
Viitteet
- ↑ Ilves on myyty! Lähes miljoonan velat anteeksi, kauppasumma yksi euro Iltalehti.fi. 7.2.2017. Iltalehti.
- ↑ Antti Pennanen korvaa Myrrän Ilveksessä: "Näimme parhaaksi vaihtoehdoksi aloittaa yhteistyömme heti" Jatkoaika.com. 5.10.2022. Jatkoaika.com.
- ↑ Ilves valitsi FUN Tampereen radiokumppaniksi kausille 2015 – 2018 ilves.com. 23.3.2015. Ilves-Hockey Oy. Arkistoitu 1.2.2016. Viitattu 17.3.2016.
- ↑ a b Heikki Viitikko on kaatanut Mikkelin Jukureihin 2,5 miljoonaa, eikä tuottoja ole juuri luvassa – Yle selvitti, keiden rahoilla SM-liiga pyörii Yle Urheilu. 12.10.2022. Viitattu 26.1.2023.
- ↑ Wacklin, 2006, s. 16–17
- ↑ Mustonen, 2001, s. 53–54
- ↑ a b Mustonen, 2001, s. 380
- ↑ Mustonen, 2001, s. 253–255
- ↑ Hakutulos kappaleelle We Are the Kings Suomen äänitearkiston tietokanta. Viitattu 4.3.2008. [vanhentunut linkki]
- ↑ Hakutulos kappaleelle Ilves ykköseksi Suomen äänitearkiston tietokanta. Viitattu 3.3.2008. [vanhentunut linkki]
- ↑ Hakutulos kappaleelle Ipassa on voimaa Suomen äänitearkiston tietokanta. Viitattu 4.3.2008. [vanhentunut linkki]
- ↑ Hakutulos kappaleelle Ilves iskee Suomen äänitearkiston tietokanta. Viitattu 3.3.2008. [vanhentunut linkki]
- ↑ Wacklin, 2006, s. 62
- ↑ http://www.sm-liiga.fi/arkisto/uutiset/tappara-jatkaa-maratontaulukon-karjessa.html (Arkistoitu – Internet Archive)
- ↑ a b Seuran saavutukset Ilves.com. Arkistoitu 5.7.2008. Viitattu 4.3.2008. (Viitatun sivun laskuista puuttuvat tyttöjen mestaruudet.)
- ↑ Sarjataulukko - SM-liiga SM-liiga.fi. 5.3.2009. Arkistoitu 26.2.2009. Viitattu 4.11.2009.
- ↑ Valmentajat kautta aikojen Ilves.com. Arkistoitu 25.6.2014. Viitattu 22.3.2013.
- ↑ Kapteenit kautta aikojen Ilves.com. Arkistoitu 25.6.2014. Viitattu 22.3.2013.
- ↑ Ilves. Jääkiekkolehti, syyskuu 2000, nro 7, s. 42. Egmont Kustannus Oy Ab.
- ↑ Ilves. Jääkiekkolehti, 2007, nro 7, s. 46. Egmont Kustannus Oy Ab.
- ↑ Lindroos valmentajaksi ja
Wuolio kapteeniksi 3.1.1953 - ↑ Lunde valmentajaksi 24.10.1971
- ↑ Vasama valmentajaksi 26.12.1972
- ↑ Vasama valmentajaksi 12.12.1974,
Mäkinen valmentajaksi 30.1.1975 - ↑ Oksanen kapteeniksi 11.1.1979
- ↑ Kaario valmentajaksi 17.11.1986
- ↑ Huura kapteeniksi 27.11.1990,
Hiitelä valmentajaksi 3.1.1991 - ↑ Jalonen valmentajaksi 27.11.1992
- ↑ Vesala valmentajaksi 18.10.1994,
Peltomaa kapteeniksi 13.1.1995,
Jalonen takaisin valmentajaksi 15.2.1995 - ↑ Kaario valmentajaksi 28.3.1999
- ↑ Räsänen valmentajaksi 21.10.2002
- ↑ Lindström valmentajaksi 15.11.2004
- ↑ Petriläinen kapteenina 21.9.2006,
Hirvonen valmentajaksi 18.11.2006,
Pietilä valmentajaksi 29.11.2006 - ↑ Tuokkola valmentajaksi 23.1.2013
- ↑ Järventie kevääksi vuokralle HIFK:iin 17.1.2013
- ↑ Wacklin, 2006, s. 269
- ↑ SM-sarjan historiaa vuosilta 1982–2008 www.finhockey.fi. Suomen Jääkiekkoliitto. Arkistoitu 6.9.2008. Viitattu 18.7.2008.
- ↑ a b Blues palasi naisten mestariksi www.yle.fi. Yle Urheilu. Viitattu 6.3.2014.
- ↑ Wacklin, 2006, s. 111
- ↑ Wacklin, 2006, s. 114
- ↑ Wacklin, 2006, s. 115
- ↑ a b Wacklin, 2006, s. 119
- ↑ Wacklin, 2006, s. 128
- ↑ Wacklin, 2006, s. 121
- ↑ Naisten SM: HPK jatkoaikavoitolla välieriin - "Suurta viihdettä loppuun asti" www.leijonat.fi. Suomen Jääkiekkoliitto. Viitattu 6.3.2014. [vanhentunut linkki]
- ↑ https://fi-fi.facebook.com/ilvesnaisetjaakiekko Viitattu 3.4.2018.
- ↑ Jussi Heimo: Kuvat: Tunteet pinnassa Tampereella – Ilves jätti jäähyväiset Hakametsälle Ilta-Sanomat. 26.11.2021. Viitattu 26.11.2021.
- ↑ Wacklin, 2006, s. 22–24
- ↑ a b Wacklin, 2006, s. 136–39
- ↑ a b c Wacklin, 2006, s. 144
- ↑ Jokerien historiaa Jokerit.com. Arkistoitu 13.8.2008. Viitattu 30.7.2008.
- ↑ Wacklin, s. 150
- ↑ Wacklin, 2006, s. 146
- ↑ Poika ja Ilves Ilves.com. 11.4.2005. Arkistoitu 15.3.2009. Viitattu 22.7.2008.
- ↑ Elorannan ja Hautamaan sopimusksia jatkettiin Ilves.com. 15.8.2005. Arkistoitu 24.8.2014. Viitattu 17.8.2008.
- ↑ ILVES-ALUMNI ILVES.
- ↑ Keltavihreä Tampere: Keltavihreän kannattajakulttuurin nousu keltavihreatampere.blogspot.fi. Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 9.12.2015.
- ↑ Ville Mäkinen & Rami Rajakallio: Kirvesrintoja ja tupsukorvia Ilves.com. 3.4.2002. Arkistoitu 8.5.2014. Viitattu 4.3.2008.
- ↑ Share Ilves ry: Share Ilves ry:n perustamiskokous on pidetty shareilves.fi. 30.6.2010. Viitattu 27.10.2010.
- ↑ https://www.ilveshistoria.com/seura/yleisomaarat/
Aiheesta muualla
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ilves Wikimedia Commonsissa
- Edustusjoukkueen ja A-nuorten virallinen sivusto
- Naisjääkiekon virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
- Jääkiekko Ilves ry:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
- Leikkeitä Ilveksen otteluista Yleisradion Elävässä arkistossa:
- HIFK–Ilves 1956
- Loppuottelusarja TPS–Ilves 1985
- Loppuottelusarja HIFK–Ilves 1998
- Ilveksen tilastoja (UrheiluSuomi.com)
Edeltäjä: Kärpät | Harry Lindbladin muistopalkinto 1987–1988 | Seuraaja: TPS |
Edeltäjä: – TPS Ässät HIFK JYP | Aaro Kivilinnan muistopalkinto 1972–1973, 1973–1974 1977–1978 1980–1981, 1981–1982, 1982–1983 1989–1990 1992–1993 | Seuraaja: Tappara Tappara Tappara TPS Tappara |
|
|
|