Septimus Winner
Septimus Winner (11. toukokuuta 1827 Philadelphia – 22. marraskuuta 1902 Philadelphia) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä. Hän julkaisi musiikkia oman nimensä lisäksi muun muassa taiteilijanimellä Alice Hawthorne.
Elämä ja ura
Winner opetteli nuorena soittamaan useita instrumentteja, mukaan lukien viulua, kitaraa ja banjoa. Hänen isänsä oli viulunrakentaja ja hän sai opetusta viulunsoittoon Leopold Meigneniltä, mutta suurimmaksi osaksi hän oli muusikkona itseoppinut. Septimus ja hänen veljensä Joseph Winner perustivat musiikkikaupan Septimusin ollessa 20-vuotias. Hän opetti musiikin soittamista eri instrumenteilla ja soitti itse paikallisissa yhtyeissä kuten Musical Fund Societyssa, Cecillian Music Societyssa ja Philadelphia Brass Bandissa.[1][2][3]
Septimus Winner kuului ensimmäisiin lauluntekijöihin, joilla oli oma musiikkikustantamo.[1] Hän julkaisi paljon musiikkia salanimellä Alice Hawthorne. Winner valitsi salanimen äidin puolen sukulaisensa, kirjailija Nathaniel Hawthornen mukaan.[4] Hän julkaisi musiikkia myös nimillä Percy Guyer, Apsley Street, Mark Mason sekä omalla nimellään.[3]
Yhdysvaltain sisällissodan aikana Winner julkaisi laulun ”Give Us Back Our Old Commander: Little Mac, the People’s Pride”, jossa vaadittiin kenraali George B. McClellanin palauttamista Unionin armeijan komentajaksi. Pohjoisvaltioiden vastaiseksi katsotun sanoituksen takia Winner joutui lyhyeksi ajaksi vankilaan[1] ja hänet pakotettiin hävittämään kaikki jäljellä olevat kopiot laulusta. McClellan itse käytti kappaletta presidentinvaalikampanjassaan vuonna 1864.[1][2]
Winner julkaisi uransa aikana yli 200 laulua, joista suosituimpiin kuuluvat ”Listen to the Mocking Bird” (1855), ”Oh Where, Oh Where Has My Little Dog Gone” (alk. ”Der Deitcher’s Dog”, 1864) ja ”Ten Little Injuns” (1868).[1][2][3] Hän kirjoitti musiikin oppikirjoja 23 eri instrumentille ja sävelsi populaarimusiikin lisäksi myös klassista musiikkia.[1]
Lähteet
- ↑ a b c d e f Septimus Winner Songwriters Hall of Fame. Viitattu 7.6.2013. (englanniksi)
- ↑ a b c Reel, James: Septimus Winner Allmusic. Viitattu 7.6.2013. (englanniksi)
- ↑ a b c ”Winner, Septimus”, The Harvard Biographical Dictionary of Music. Harvard University Press, 2003. ISBN 0-674-37299-9. (englanniksi)
- ↑ Room, Adrian: Dictionary of Pseudonyms: 13,000 Assumed Names and Their Origins, s. 222. McFarland, 2010. ISBN 978-0-7864-5763-2. (englanniksi)
Aiheesta muualla
Lisää luettavaa aiheesta Septimus Winner on Wikiaineistossa (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Septimus Winner Wikimedia Commonsissa
|