Nikolai Avilov
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0f/Mykola_Avilov_1972.jpg/250px-Mykola_Avilov_1972.jpg)
Mitalit | |||
---|---|---|---|
Maa: ![]() | |||
Miesten yleisurheilu | |||
![]() | |||
![]() | München 1972 | kymmenottelu | |
![]() | Montréal 1976 | kymmenottelu | |
Universiadit | |||
![]() | Torino 1970 | kymmenottelu | |
![]() | Moskova 1973 | kymmenottelu |
Nikolai Viktorovitš Avilov (ven. Николай Викторович Авилов, ukr. Микола Вікторович Авілов, Mykola Viktorovytš Avilov; s. 6. elokuuta 1948 Odessa) on ukrainalainen kymmenottelija, joka Neuvostoliittoa edustaen voitti olympiakultaa Münchenissä 1972.
Avilov voitti kotikaupungissaan Odessassa nuorten pituushypyn Euroopan mestaruuden 1966.[1] Aikuisten sarjaan siirryttyään hän sijoittui Mexico Cityn olympialaisissa 1968 kymmenottelussa neljänneksi, samoin Ateenan EM-kisoissa seuraavana vuonna. Helsingin EM-kisoissa 1971 hän keskeytti.
Münchenin olympialaisissa Avilov onnistui lähes täydellisesti. Hänen kymmenottelusarjansa sisälsi kuusi henkilökohtaista lajiennätystä tai niiden sivuamista ja yhteispistemäärä ylitti entisen ennätyksen yli 300 pisteellä.[1] Lopputulos oli uusi maailmanennätys 8 454 pistettä, jolla tuli kultamitali yli 400 pisteen erolla Leonid Litvinenkoon.
Montréalin olympialaisissa 1976 Avilov oli normaaliin tapaan parhaimmillaan hyppylajeissa ja aitajuoksussa, jonka jälkeen nousi kilpailun johtoon. Vielä kiekonheiton jälkeen Avilov johti, mutta kolmessa viimeisessä lajissa hän oli odotetusti Bruce Jenneriä heikompi ja joutui tyytymään pronssimitaliin.[2]
Vuosien 1974 ja 1978 EM-kisoissa Avilov ei ollut mukana lainkaan.[3] Hän yritti paluuta vielä Moskovan olympialaisiin ja rikkoi keväällä 1980 vielä kerran 8 000 pisteen rajan.[1] Kisajoukkueeseen häntä ei kuitenkaan valittu.
Avilov oli yksi harvoista juutalaista syntyperää olleista neuvostourheilijoista. Hän on naimisissa México Cityn olympialaisten korkeushypyn pronssimitalistin Valentina Kozyrin kanssa.[4]
Vuonna 2015 Avilov valittiin Odessan alueen aluevaltuustoon.[5][6]
Lähteet
- ↑ a b c Hannus, Matti: Yleisurheilu: Tuhat tähteä. WSOY, 1983. ISBN 951-0-11900-8.
- ↑ Hannus, Matti; Shearman, Mark: Montreal olympiakirja. Offsetpaino Sivakka, 1976. ISBN 951-99090-6-0.
- ↑ Siukonen, Markku; Ahola, Matti: Suuri EM-kirja. Gummerus, 1990. ISBN 951-8920-11-7.
- ↑ Arponen, Antti O.: Olympiakisat Ateenasta Atlantaan. WSOY, 1996. ISBN 951-0-21072-2.
- ↑ Авілов Микола Вікторович ПолітХаб. Arkistoitu 25.7.2023. Viitattu 25.7.2023. (ukrainaksi)
- ↑ Bobrovnyk, Volodymyr: Авілов, Микола Вікторович Велика українська енциклопедія. Arkistoitu 25.7.2023. Viitattu 25.7.2023. (ukrainaksi)
1904: Thomas Francis Kiely | 1912: Jim Thorpe | 1920: Helge Løvland | 1924: Harold Osborn | 1928: Paavo Yrjölä | 1932: James Bausch | 1936: Glenn Morris | 1948: Bob Mathias | 1952: Bob Mathias | 1956: Milt Campbell | 1960: Rafer Johnson | 1964: Willi Holdorf | 1968: William Toomey | 1972: Nikolai Avilov | 1976: Bruce Jenner | 1980: Daley Thompson | 1984: Daley Thompson | 1988: Christian Schenk | 1992: Robert Změlík | 1996: Dan O’Brien | 2000: Erki Nool | 2004: Roman Šebrle | 2008: Bryan Clay | 2012: Ashton Eaton | 2016: Ashton Eaton | 2020: Damian Warner | 2024: Markus Rooth |
|