Navarranajokoira
Navarranajokoira | |
---|---|
Avaintiedot | |
Alkuperämaa | ![]() ![]() |
Määrä | koko maailmassa alle 5 urosta ja alle 100 narttua |
Alkuperäinen käyttö | jäniksen metsästys |
Nykyinen käyttö | metsästyskoira |
Muita nimityksiä | Nafar haize txakurra, Piriniar haize txakurra, Euskal erbi txakurra, Erbi txakur[1], Sabueso navarro[1], Sabueso Pirinaico[1], baskische Hasenhund[1] |
FCI-luokitus | ei |
Ulkonäkö | |
Paino | ei määritetty |
Säkäkorkeus | ei määritetty |
Väritys | punavalkoinen |
Infobox OK |
Navarranajokoira (baskiksi nafar haize txakurra, esp. sabueso navarro) eli pyreneittenajokoira (baskiksi piriniar haize txakurra) tai baskienjäniskoira (baskiksi euskal erbi txakurra) on espanjalainen koirarotu. Vaikka sitä tavataan vielä nykyisin kotiseudullaan, on se lähes sukupuuton partaalla: jäljellä on kokonaisuudessaan enää alle 5 urosta ja alle 100 narttua, joista lähes kaikki Navarrassa.[2]
Ulkomuoto
Navarranajokoira on erittäin kevytrakenteinen eikä kovin kookas[2], ja se muistuttaa jonkin verran sabueso españolia. Sen keskipitkät raajat ovat hoikat ja lihakset hyvin kehittyneet, mikä tekee koirasta nopean ja ketterän juoksijan.[2] Karvapeite on syvän punainen tai kanelinruskea valkoisin merkein[2], punaisen/kanelinruskean värisävyn ollessa kutakuinkin samankaltainen kuin lyhytkarvaisella ibizanpodencolla. Säkäkorkeutta ja painoa ei ole tarkkaan määritetty, koska ne molemmat vaihtelevat eri yksilöiden välillä suuresti.[2]
Alkuperä
Navarranajokoira on kotoisin Pohjois-Espanjan baskialueilta, lähinnä Navarrasta ja Pyreneiltä. Se jalostettiin pääasiassa jäniksen metsästykseen, ja aiemmin se oli levinnyt lähes koko maahan. Baskin kielinen nimitys erbi txakurra tarkoittaa sananmukaisesti "jäniskoiraa". Registro de Raza Canina on rekisteröinyt osan nykyisin jäljellä olevasta kannasta, jotta tallennetut sukukirjat auttaisivat rodun tilanteen seuraamiseen ja mahdolliseen laajemman tason rekisteröintiin.[2]
Katso myös
- Kantabrianajokoira
Lähteet
- ↑ a b c d Krämer, E.-M. (2009). Der grosse Kosmos Hundeführer, s. 166. Kosmos: Stuttgart.
- ↑ a b c d e f Erbi Txakurra. Euskal Abereak, 2009. (Arkistoitu – Internet Archive) Haettu 3.7.2013
|