Mikojan-Gurevitš MiG-23
Mikojan-Gurevitš MiG-23 | |
---|---|
![]() MiG-23 lennossa 1989 | |
Tyyppi | Torjuntahävittäjä |
Alkuperämaa | Neuvostoliitto |
Valmistaja | Mikojan-Gurevitš |
Ensilento | 10. kesäkuuta 1967 |
Esitelty | 1970 |
Tila | käytössä |
Pääkäyttäjät | Syyrian ilmavoimat Libyan ilmavoimat Jemenin ilmavoimat Bulgarian ilmavoimat Lisää käyttäjiä käyttäjät-osiossa |
Valmistusmäärä | 5 047 |
Valmistusvuodet | 1967–1985 |
Muunnelmat | Mikojan-Gurevitš MiG-27 |
Infobox OK |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7e/Mikoyan-Gurevich_MiG-23MLD_Flogger_K_USAF.jpg/250px-Mikoyan-Gurevich_MiG-23MLD_Flogger_K_USAF.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9e/Mig-23s.jpg/250px-Mig-23s.jpg)
MiG-23 (Nato-raportointinimi Flogger) on MiGin valmistama neuvostoliittolainen kääntyväsiipinen jokasään torjuntahävittäjä, joka kehitettiin MiG-21:n seuraajaksi. Kone esiteltiin 1967 ja otettiin 1973 aktiivipalvelukseen.
Konetta on käytetty mm. Afganistanissa, Algeriassa, Angolassa, Bulgariassa, Jemenissä, Kuubassa, Etiopiassa, Intiassa, Irakissa, Libyassa, Pohjois-Koreassa, Puolassa, Romaniassa, Sudanissa, Syyriassa, Turkmenistanissa, Tšekinmaassa, Ukrainassa, Unkarissa ja Vietnamissa.
Konetyyppiä tarjottiin Suomen Ilmavoimien torjuntahävittäjäksi, mutta sitä pidettiin jo vanhentuneena korvaamaan MiG-21:tä. Lisäksi käyttöä saattavat rajoittaa tyypille ominaiset korkeahkot huoltokustannukset sekä suuri polttoaineenkulutus, mahdollisesti myös konetyypin kiitotievaatimukset, joka estää koneen käytön lyhyiltä kiitoteiltä.
Käyttäjät
[1]
Nykyiset käyttäjät
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/93/World_operators_of_the_MiG-23.png/400px-World_operators_of_the_MiG-23.png)
Angola
- Angolan ilmavoimat; 22 MiG-23ML/UB ja 4 MLD -tyyppistä käytössä
Kongon demokraattinen tasavalta
- Kongon demokraattisen tasavallan ilmavoimat; 2 MiG-23:a, yksi yksipaikkainen ja yksi kaksipaikkainen.
Kuuba
- Kuuban ilmavoimat; 24 MiG-23ML/MF/BN/UB
Etiopia
- Etiopian ilmavoimat; 10 MiG-23BN/UB -hävittäjää käytössä maataisteluroolissa. MiG-23ML poistettu käytöstä.
Kazakstan
- Kazakstanin asevoimat. Kolme MiG-23M/UB
Libya
- Libyan ilmavoimat; käytössä viisi MiG-23MS/ML/BN/UB
Pohjois-Korea
- Pohjois-Korean ilmavoimat; 56 MiG-23ML/UB:tä käytössä
Sri Lanka
- Sri Lankan ilmavoimat; yksi MiG-23UB -koulukone käytössä lentäjien kouluttamiseksi MiG-27 -hävittäjää varten
Sudan
- Sudanin ilmavoimat; 3 MiG-23BN/UB:tä käytössä
Uganda
- Ugandan asevoimat 5 käytössä
Syyria
- Syyrian ilmavoimat; 95 MiG-23MS/MF/ML/MLD/BN/UB:tä käytössä
Zimbabwe
- Zimbabwen ilmavoimat
Entiset käyttäjät
Afganistan
- Afganistanin ilmavoimat. MiG-23BN/UB -hävittäjät saattoivat palvella Afganistanin ilmavoimissa vuodesta 1984. On tosin epäselvää, olivatko koneet vain neuvostoliittolaisia Afganistanin väreissä.
Algeria
- Algerian ilmavoimat. Otti ensimmäiset 40 käyttöön 1979.[2]
Valko-Venäjä
- Valko-Venäjän ilmavoimat.
Bulgaria
- Bulgarian ilmavoimat. Kaikkiaan 90 MiG-23a oli käytössä Bulgariassa vuosina 1976–2004. (33 MiG-23BN, 12 MiG-23MF, 1 MiG-23ML, 8 MiG-23MLA, 21 MiG-23MLD ja 15 MiG-23UB)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/11/Mikoyan-Gurevich_MiG-23UB%2C_Czech_Republic_-_Air_Force_AN0704751.jpg/250px-Mikoyan-Gurevich_MiG-23UB%2C_Czech_Republic_-_Air_Force_AN0704751.jpg)
Tšekki
- Tšekin ilmavoimat. MiG:it positettiin käytöstä 1994 (BN ja MF-versiot) ja 1998 (ML ja UB-versiot).
Tšekkoslovakia
- Tšekkoslovakian ilmavoimat. MiG-23:t siirtyivät Tšekille.
Itä-Saksa
- Itä-Saksan ilmavoimat; siirtyivät Saksan ilmavoimille Saksojen yhdistyessä. Kaksi MiG-23:a lahjoitettiin USAF:ille ja yksi museoon Floridaan, loput annettiin muille valtioille tai romutettiin.
Egypti
- Egyptin ilmavoimat. Kuusi MiG-23BN/MS/U:ta lähetettiin Kiinaan muuta sotilasteknologiaa vastaan; Kiinassa niitä käytettiin takaisinmallintamiseen Q-6 -hävittäjää varten. Kiinalaiset eivät tosin onnistuneet kopioimaan koneen moottoria tarpeeksi luotettavasti, jolloin Q-6:n rakentaminen peruttiin. Kiinalaiset lähettivät ainakin kahdeksan konetta tutkittavaksi Yhdysvaltoihin.
Saksa
- Luftwaffe; Saksojen yhdistyttyä 1990-luvun alussa Itä-Saksan ilmavoimien 63 MiG:ien (18 MiG-23BN, 9 MiG-23MF, 28 MiG-23ML, 8 MiG-23UB) siirtyivät uusien ilmavoimien käyttöön.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4c/Hungarian_Air_Force_Mikoyan-Gurevich_MiG-23MF_Lofting-2.jpg/250px-Hungarian_Air_Force_Mikoyan-Gurevich_MiG-23MF_Lofting-2.jpg)
Unkari
- Unkarin ilmavoimat; 16 MiG-23:a (12 MiG-23MF, 4 MiG-23UB) palvelivat vuoteen 1997, jolloin ne poistettiin käytöstä.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/96/Monument_of_Indian_MiG-23MF_in_Gandhinagar%2C_2007.jpg/250px-Monument_of_Indian_MiG-23MF_in_Gandhinagar%2C_2007.jpg)
Intia
- Intian ilmavoimat. MiG-23BN maataistelukone poistettiin käytöstä 6. maaliskuuta 2009. MiG-23MF poistettiin käytöstä 2007. Intialla oli kaikkiaan 40 MiG-23MF, 95 MiG-23BN ja 15 MiG-23UB -hävittäjää.[3][4]
Iran
- Yhdeksän Irakista lennettyä hävittäjää varastossa
Irak
- Irakin ilmavoimat
Norsunluurannikko
- Norsunluurannikon ilmavoimat; Käyttivät kahta Bulgariasta saatua MiG-23MLD:tä 1990-luvun lopulla.[5]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0d/MiG-23_on_display_in_Tokmok_%283968850428%29.jpg/250px-MiG-23_on_display_in_Tokmok_%283968850428%29.jpg)
Libya
- Libyan ilmavoimat; 130 MiG-23MS/ML/BN/UBs käytössä (suurin osa varastossa) ennen Libyan sisällissotaa. Jäljelle jääneet koneet siirtyivät Libyan uudelle hallinnolle sodan päättymisen jälkeen.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/40/Mig2312.jpg/250px-Mig2312.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9a/MiG_23_Kyiv_museum.jpg/250px-MiG_23_Kyiv_museum.jpg)
Puola
- Puolan ilmavoimat. Kaikkiaan 36 yksipaikkaista MiG-23MF -hävittäjää ja kuusi MiG-23UB -koulukonetta toimitettiin Puolalle vuosina 1979–1982. Viimeiset koneet poistuivat käytöstä syyskuussa 1999. Käyttönsä aikakana neljä konetta menetettiin onnettomuuksissa.
Namibia
- Namibian ilmavoimat; Kaksi MiG-23 -hävittäjää.[6]
Romania
- Romanian ilmavoimat. 46 vuosina 1979–2001 palvellutta MiGiä poistettiin käytöstä 2003 (36 MiG-23MF ja 10 MiG-23UB)
Venäjä
- Venäjän ilmavoimat. Noin 500 konetta reservissä
Somalia
- Somalian ilmavoimat;
Turkmenistan
- Turkmenistanin asevoimat;
Neuvostoliitto
- Hävittäjät siirtyneet romahduksen jälkeen seuraajavaltioille.
- Neuvostoliiton ilmavoimat
- Neuvostoliiton ilmatorjuntajoukot
Ukraina
- Ukrainan ilmavoimat
Uzbekistan
- Uzbekistanin asevoimat
Sambia
- Sambian asevoimat.
Koekäyttäjät
- Kiina hankki MiG-23 -hävittäjiä Egyptiltä, ja niiden pohjalta yritettiin takaisinmallintaa Q-6 -hävittäjä. Projekti ei edennyt ja Q-6 ei lopulta rakennettu. Joitakin MiG-23:n piirteitä sisällytettiin J-8II -hävittäjään. MiG-23 -hävittäjiä on näytillä useissa kiinalaisissa ilmailumuseoissa.
- Yksi syyrialaisen loikkarin Israeliin lentämä MiG-23.[7]
- Yhdysvallat operoi pientä määrää Egyptistä saatuja koneita Nellis Air Force Basesta. USAF käytti konetyypistä tunnusta YF-113. Koneita käytettiin Yhdysvalloissa hävittäjälentäjäkoulutuksessa.[8]
- Entisiä Irakilaisia MiGejä käytettiin Jugoslaviassa lentokokeisiin 1990-luvulla.
Siviili
Yhdysvallat
- FAA:n mukaan yhdysvalloissa on 11 yksityisomistuksessa olevaa MiG-23:a[9]
- Kaksi entistä tšekkiläistä MiGiä, N51734 ja N5106E, ovat sijoitettuina New Castlen lentokentälle Wilmingtonissa.[10]
- Lentokykyiseksi korjattu entinen bulgarialainen MiG, N923UB on näytillä the Cold War Air Museumissa Teksasissa.[11]
Versiot
- MiG-23S (NATO-nimi: Flogger-A). Esituotantosarja. Noin 60 kpl valmistettu. Ei operatiivisessa käytössä.
- MiG-23 tyyppi 1971. Uudelleensuunniteltu pyrstö ja siivet, uusi moottori, ensimmäinen jossa oli Sapfir-23 ('High Lark') tutka ja R-23 ohjukset. Noin 80 konetta valmistettu.
- MiG-23M (Flogger-B). Ensimmäinen massatuotantoversio. Parannettu elektroniikka, siipi, moottori ja aseistus. 1 300 kpl valmistettu vuosina 1972–78.
- MiG-23UB (Flogger-C) kaksipaikkainen koulutuskone, perustui S-malliin, myöhemmin M:ään. MiG-21:n asejärjestelmä, mutta useimmiten ilman tutkaa. 769 konetta valmistettu.
- MiG-23MS (Flogger-E). M:n vientiversio pääasiassa Lähi-itään. MiG-21:n tutka ja asejärjestelmä.
- MiG-23MF (Flogger-B). MiG-23M:n vientiversio. Kehitysmaihin myydyissä koneissa heikompi tutka ja avioniikat.
- MiG-23ML/MLA (Flogger-G). Huomattavasti parannettu versio: runkoa kevennetty, uusi tehokkaampi moottori, parannetut elektroniikat. Lyhyempi sivuvakain kuin varhaisissa versioissa. Valmistusmäärä noin 1 100 kpl, josta osa vientiin. Tämä alatyyppi vieraili Rissalassa 1978.
- MiG-23P (Flogger-G). Neuvostoliiton ilmapuolustukselle PVOlle valmistettu malli. Parannettu tutka ja automaattiohjaus. Noin 500 kpl valmistettu, vain PVOn käytössä.
- MiG-23MLD (Flogger-K). ML:n kehitysversio jossa parannuksia aerodynamiikassa ja elektroniikassa. Noin 560 ML:ää modifioitiin MLD-standardiin. Bulgarialle ja DDR:lle valmistettiin myös uusia MLD-koneita.
- MiG-23B (Flogger-F). Hävittäjä-pommittaja, jossa suurempi asekuorma ja pommitähtäin tutkan tilalle. Ljulka AL-21F -moottori. Vain 24 kpl valmistettu moottorien puutteen vuoksi.
- MiG-23BN (Flogger-H). Parannettu pommittajaversio, jossa Tumanski R-29 -moottori. Yli 600 konetta valmistettu, pääasiassa vientiin.
- MiG-23BM (Flogger-D). Sama kuin MiG-27.
Tekniset tiedot
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fb/Mikoyan-Gurevich_MiG-23MF_3-view.svg/300px-Mikoyan-Gurevich_MiG-23MF_3-view.svg.png)
Yleiset ominaisuudet
- Pituus: &&&&&&&&&&&&&016.070000016,70 m
- Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&013.096000013,96 m suorana, &&&&&&&&&&&&&&07.07700007,77 m taitettuna
- Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&09595.&&&&009 595 kg
- Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&015700.&&&&0015 700 kg
Suoritusarvot
- Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&02245.&&&&002 245 km/h (1 370 km/h matalalla)
- Lentomatka: &&&&&&&&&&&01150.&&&&001 150 km (MiG-23MLD Flogger-L)
- Siirtolentomatka: &&&&&&&&&&&02820.&&&&002 820 km (MiG-23MLD Flogger-L)
- Lakikorkeus: &&&&&&&&&&018200.&&&&0018 200 m
Aseistus
- kaksiputkinen GSh 23 L-tykki
- ilmataisteluohjukset:
- R-3S/R (AA-2 "Atol")
- R-24 (AA-7 "Apex")
- R-60 (AA-8 "Aphid")
- rynnäkköaseet:
- Kh-23 (AS-7 "Kerry")
- raketteja
- max. 3 tonnia pommeja
Museokappaleita Suomessa
Pirkkalan lentokentällä on varastoituna yksityisomistuksessa oleva entinen Neuvostoliiton MIG-23MLD -hävittäjä (tunnuksella punainen 35). Kone on palvellut mm. Afganistanissa ja Virossa.[12]
Lähteet
- Berger, Rolf: Maailman lentokoneet, s. 223. Suomentanut Väisänen, Hannu. Hämeenlinna: Karisto Oy, 2010. ISBN 978-951-23-5212-8. (suomeksi)
Viitteet
- ↑ http://www.flightglobal.com/airspace/media/reports_pdf/world-air-forces-2014-108161.aspx (Arkistoitu – Internet Archive)
- ↑ http://www.acig.org/artman/publish/article_461.shtml ???
- ↑ "India decommissions last MiG-23 ground support aircraft." rian.ru, 3 June 2009. Retrieved: 28 January 2011.
- ↑ " Last Flight of the MiG-23 BN." bharat-rakshak.com. Retrieved: 28 January 2011.
- ↑ "Bulgaria." deagel.com. Retrieved: 28 January 2011.
- ↑ "Namibia – Security Information." (Arkistoitu – Internet Archive) Iss.co.za. Retrieved: 24 August 2012.
- ↑ Brinkley, Joel. "Syrian pilot of MIG-23 is said to defect to Israel." The New York Times, 12 October 1989. Retrieved: 12 May 2010.
- ↑ Fulghum, David A. "MiGs in Nevada", Aviation Week & Space Technology, 27 November 2006.
- ↑ "MiG-23." (Arkistoitu – Internet Archive) U.S. FAA – Registry of Aircraft. Retrieved: 28 January 2011.
- ↑ "MiG-23." (Arkistoitu – Internet Archive) Warbirds of Delaware. Retrieved: 28 January 2011.
- ↑ "Mig-23." Cold War Air Museum. Retrieved: 28 January 2011.
- ↑ Pirkkalan MiG-23MLD
Aiheesta muualla
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- MiG-23 "Flogger" (suomeksi)