Erakkotinami
Erakkotinami | |
---|---|
![]() | |
Uhanalaisuusluokitus | |
| |
Tieteellinen luokittelu | |
Domeeni: | Eukaryootit Eucarya |
Kunta: | Eläinkunta Animalia |
Pääjakso: | Selkäjänteiset Chordata |
Alajakso: | Selkärankaiset Vertebrata |
Luokka: | Linnut Aves |
Lahko: | Tinamilinnut Tinamiformes |
Heimo: | Tinamit Tinamidae |
Suku: | Isotinamit Tinamus |
Laji: | solitarius |
Kaksiosainen nimi | |
Tinamus solitarius | |
Alalajit | |
| |
Katso myös | |
| |
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/78/Tinamus_solitarius_MHNT.ZOO.2010.11.2.4.jpg/250px-Tinamus_solitarius_MHNT.ZOO.2010.11.2.4.jpg)
Erakkotinami (Tinamus solitarius) on Etelä-Amerikassa elävä heikosti lentotaitoinen isotinamien sukuun kuuluva tinamilintu.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 45 cm. Molemmat sukupuolet ovat samannäköisiä ja väriltään harmaansinisiä. Linnulla on pieni pää, kapea kaula, iso pyöreänoloinen ruumis ja lyhyet siivet. Se on lähes pyrstötön.
Levinneisyys
Lintua tavataan Itä-Brasiliassa, Kaakkois-Paraguayssa ja Koillis-Argentiinassa.
Elinympäristö
Lintu viihtyy sademetsien aluskasvillisuuden seassa. Erakkotinami on paikkalintu.
Lisääntyminen
Pesä on vuorattu ruohoilla ja korsilla ja sijaitsee metsänpohjalla. Puolisot rakentavat pesän yhdessä. Koiras hautoo munat. Mikäli koiras on ravinnonhaussa, se peittää ennen lähtöään munat kuivilla lehdillä.
Ravinto
Erakkotinami syö enimmäkseen kasveja, hedelmiä ja siemeniä sekä ajoittain hyönteisiä.[2]
Lähteet
- ↑ BirdLife International: Tinamus solitarius IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2. 2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 28.11.2013. (englanniksi)
- ↑ Colin Harrison ja Alan Greensmith: Koko maailman linnut. Helsinki: Helsinki Media, 1995.
|